Справа № 509/3076/22
16 листопада 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Овідіопольський відділ Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Другий Суворовський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про усуненні перешкод у здійсненні права власності (зняття арешту)
В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
В Свідоцтві зазначено, що раніше майно належало ОСОБА_2 , який в свою чергу купив його у ОСОБА_3 .
Свідоцтво від 13.09.2009 року № 1338 посвідчено Вінницьким Б.В., приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Одеської області, на підставі Акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Заступником начальника Овідіопольського районного управління юстиції Начальником відділу державної виконавчої служби 09.09.2009 року.
Свідоцтво зареєстровано в Молодіжненській сільській раді 15.08.2011 року за № 249. В Овідіопольському РБТІ право власності зареєстровано не було.
На підставі вищевказаного Свідоцтва позивач отримав Державний акт серія ЯМ № 216515 на право власності на земельну ділянку площею 0,0608 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва.
Арешт та заборону відчуження на земельну ділянку було накладено Постановою про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження В-9/836, АВ № 971528, 31.09.2009, Другий Суворовський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_4 , особа, майно якої обтяжуєься: ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження 9448427.
Арешт на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами було накладено Постановою від 22.05.2017 року, номер 52666643, заступником начальника Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Захаровою Б.Ю., особа, майно якої обтяжуєься: ОСОБА_2 , номер запису про обтяження 20514024.
Таким чином, арешт у межах виконавчих проваджень було накладено після переходу до позивача права власності, на майно, власником якого вже тривалий час були не боржники, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а позивач, ОСОБА_1 .
У відповідності до п.6.4 розділу ІV Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.10.99 N 68/5, на підставі акту про проведені прилюдні торги нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.
Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України (в редакції станом на отримання позивачем Свідоцтва про право власності на будинок) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення.
У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав (ч.1 п.6 Закону).
Отже, існуючі обтяження перешкоджають позивачу зареєструвати у передбаченому законом порядку своє право власності на садовий будинок та розпорядитися належним йому нерухомим майном (садовим будинком та земельною ділянкою).
Згідно ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Таким чином, позивач наділений законом правом звернутися до суду із цим позовом.
Згідно з частинами третьою п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» в разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу Державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу Державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (в тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку зі значним ступенем його зношення, пошкодження; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного в частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Із наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна на підставі постанови начальника відповідного відділу Державної виконавчої служби може бути здійснено лише в разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках виключно на підставі рішення суду.
Приписами ст.182 ЦК України передбачено, що обмеження прав власності на нерухомі речі, їх припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації припинення обмежень прав власності та інших речових прав на нерухомі речі є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.
Відтак, ОСОБА_1 немає іншої можливості зняти накладений на своє майно арешт, ніж звернутися до суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності.
Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, оскільки накладення арештів порушує права ОСОБА_1 , позовна заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.2,5,19,76-81,141,258-259,264-265,274-275,279 ЦПК України, суд
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у здійсненні права власності на належне йому нерухоме майно наступним чином.
Зняти арешт із садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено Постановою, серія та номер 52666643, виданою 22.05.2017, видавник заступник начальника Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Захарова Брігіта Юріївна, номер запису про обтяження 20514024.
Заочне рішення може бути переглянуто Овідіопольським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити рішення до Одеського апеляційного судушляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Кочко В.К.