ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м.Суми

Справа №591/349/22

Номер провадження 22-ц/816/967/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач Національний банк України;

відповідач ОСОБА_1 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Національного банку України на рішенняЗарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року, в складі судді Северинової А.С., повне судове рішення складено 01 серпня 2022 року, -

встановив:

У січні 2022 року Національний банк Українизвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовував тим, щона його балансі знаходився гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 . У цьому гуртожитку разом із родиною проживає відповідач. У гуртожитку надаються комунальні послуги, проте договори на їх надання укладені комунальними підприємствами з позивачем, а не з мешканцями гуртожитку. Позивач має право на отримання плати за ці послуги. Обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг лежить на відповідачеві. Відповідачем своєчасно не були сплачені житлово-комунальні послуги. За період з лютого 2021 року по серпень 2021 року у відповідача виникла заборгованість за комунальними послугами (вивезення твердих побутових відходів, водовідведення, водопостачання, електропостачання, квартплата, природний газ, теплова енергія, тощо) в сумі 16850 грн 26 коп.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг період з лютого 2021 року по серпень 2021 року у розмірі 16850 грн 26 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року позов Національного банку України задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного банку України заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року у сумі 3597 грн 25 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного банку України судовий збір в сумі 529 грн. 69 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності банком надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку у заявлений період, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за комунальні послуги з постачання холодної води та водовідведення, теплопостачання, врахувавши вже сплачені відповідачем суми, у розмірі 3597 грн 25 коп.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Національний банк України, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано докази надання послуг відповідачу, а також докази фактичного користування ним разом із сім`єю площею у гуртожитку у розмірі 50,35 кв.м.

Вказує, що суд першої інстанції на підтвердження розміру площі у гуртожитку, якою користувався відповідач разом з родиною невмотивовано відхилив наданий позивачем акт від 04.09.2019 №3С та взяв до уваги правові висновки суду щодо фактів, встановлених у справі №591/2374/21, які є не обов`язковими для нього.

Зазначає, що договір найму сторонами не укладений, а окремі прилади обліку споживання теплової та електричної енергії, водопостачання у гуртожитку відсутні, розподіл суми рахунку здійснюється споживачем (банком) самостійно, згідно з показаннями лічильників на 13 осіб, які у гуртожитку проживали, та множенням на кількість осіб, які проживають однією сім`єю, відповідно до чинних наказів Національного банку України №848-но від 24.12.2019, №152-но від 04.03.2020. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги.

Вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у стягненні заборгованості по оплаті за послуги електропостачання, у порушення вимог ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», самоусунувся від встановлення фактичних обставин справи, посилаючись на те, що позбавлений можливості перевірити правильність нарахованої суми згідно вимог п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572.

Також вказує, що судом при вирішенні справи, всупереч ст. 56 Закону України «Про національний банк України» не застосовано Порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням гуртожитку Національного банку України у м. Харкові та м. Суми, затвердженого наказом Національного банку від 24.12.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість та ухвалення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.04.2015 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2015 власником будівлі гуртожитку під літ.Б, загальною площею 617,2 кв.м, житловою 220 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 було управління НБУ в Сумській області (т. 1, а.с. 14-15).

Згідно з довідкою Національного банку України від 02.12.2021 №61-0016/114741 на балансі НБУ обліковується нерухоме майно гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 . Загальна площа гуртожитку 617,2 кв.м, житлова площа 220,0 кв.м (т. 1, а.с. 16).

З 18.05.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 17-18).

Відповідно до довідки Національного банку України від 06.12.2021 №61-0016/115882, ОСОБА_1 зареєстрований за вищевказаною адресою разом із членами сім?ї дружиною ОСОБА_2 , дочкою ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 19).

04.09.2019комісією департаменту забезпечення діяльності НБУ складено акт огляду приміщень гуртожитку за №3С, відповідно до якого у зв?язку з необхідністю погодження тарифів на житлово-комунальні послуги у період з 04 вересня 2019 року проведено за згодою мешканців гуртожитку огляд кімнат та допоміжних приміщень гуртожитку. Встановлено, що в кімнатах №53,56 поверху 4 фактично проживає сім?я з трьох чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Площа кімнат, в яких проживає сім?я складає 29,6 кв.м., площа додаткових приміщень (кухня, санвузол) складає 20,75 кв.м. Кімнати, які не використовуються №52,54,55 поверху №4 опечатано. Акт складено та підписано ОСОБА_4 головою комісії, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 членами комісії. Посади цих осіб у акті не вказані. Міститься позначка про відмову мешканця від підпису (т. 1, а.с. 20).

Наказом Національного банку України від 04.03.2020 №152-но установлено тариф (плату) за проживання в гуртожитку в розмірі 5,77 грн (із ПДВ) за 1 кв.м площі, закріпленої за усіма мешканцями гуртожитку за один місяць. Вказаний тариф запроваджений позивачем з 01.04.2020 (т. 1, а.с. 26).

Наказом Національного банку України від 30.03.2021 №207-но установлено тариф (плату) за проживання в гуртожитку в розмірі 7,26 грн (із ПДВ) за 1 кв.м площі, закріпленої за усіма мешканцями гуртожитку за один місяць. Вказаний тариф запроваджений позивачем з 01.04.2021 (т. 1, а.с. 27).

24.12.2020 між ТОВ «Сумитеплоенерго» та Національним банком України укладено договір №66-Т/102727 про закупівлю послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Будівля гуртожитку є окремим об`єктом надання послуги виходячи з визначеної опалювальної площі будівлі гуртожитку розміром 496 кв.м, з якої за мешканцями закріплено 173,7 кв.м. (т. 1, а.с.44-54).

28.12.2020 КП «Міськводоканал» Сумської міської ради договір та Національним банком України укладено договір №90320/102738 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 28 грудня 2020 року за № 90320/102738. Згідно умов договору, для забезпечення такими видами комунальних послуг об`єкт споживання гуртожиток по АДРЕСА_1 , де встановлено лічильник холодної води тип 4055 за № . Цим договором визначено розмір щомісячної плати за надані послуги з централізованого постачання холодної води 11976 грн, у т.ч. ПДВ за куб.метр; з централізованого водовідведення 12,264 грн, у т.ч. ПДВ за куб. метр. У пункті 2.5 визначено, що плата за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення при наявності засобів обліку води справляється за їх показними згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року. Облік відпущеної води та прийнятих стоків здійснюється виконавцем і споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію згідно з п.5.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року № 190. Даним договором встановлено ліміт щомісячного водопостачання та водовідведення споживача для комунально-побутових та технологічних потреб і становить 95 м3/міс. (т. 1, а.с. 62-64).

02.02.2021 між Національним банком України та ТОВ «Енера Суми» укладено договір № 161134/102838 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти (енергія електрична). Відповідно до умов якого, банк є споживачем постачання електроенергії (т. 1, а.с.28-29).

Позивачем надано суду копії акти прийому-передачі теплової енергії, акти прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії, рахунків на оплату послуг та докази оплати за спожиті комунальні послуги у приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 30-43, 54-61, 65-75).

З довідки про розмір заборгованості за боржником ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість за період з 01.02.2021 по 31.08.2021 за послуги становить 16850 грн 26 коп. За вказаний період позивачем були нарахована плата за послуги в загальному розмірі 28048 грн 78 коп., сплачено було 3805 грн 56 коп. До структури плати за послуги за користуванням гуртожитком включені: квартплата, яка розраховується виходячи з площі 50,35 кв.м., а також плата за електропостачання, водопостачання, водовідведення. Приміщення, за користування яким відповідачу нарахована плата за послуги, зазначено у вказаних довідках квартира АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 21-22).

ОСОБА_7 направлялись листи з вимогою про погашення ним боргу за проживання в гуртожитку (т. 1, а.с. 23, 25).

Постановою Сумського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року у справі № 591/2374/21 за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2020 по 31.01.2021 встановлено, що родина відповідача має вільний доступ до однієї кімнати № НОМЕР_1 площею 16,3 кв.м, яку використовує під житло, а також користується допоміжними приміщеннями: кухнею, умивальником та туалетом, загальною площею 13,9 кв.м, для задоволення санітарно-гігієнічних потреб.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Нормами ст.ст. 127-131 ЖК України врегульоване питання надання житлових кімнат для проживання робітників та службовців у період роботи у гуртожитках, як спеціально споруджених для цієї мети, а також порядок надання жилої площі в гуртожитках, який визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства, згідно якого жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток, на підставі якого орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.Примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства. Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими організаціями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498 Примірного положення про користування гуртожитками визначено загальний порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, який здійснюється в силу пунктів 7,8 цього Положення у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера. Для укладення договору найму (оренди) з адміністрацією підприємства, установи, організації, органом місцевого самоврядування особа та всі члени її сім`ї, що вселяються на надану жилу площу в гуртожитку, пред`являють документи, що посвідчують особу (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження).

Права та обов`язки наймачів жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, визначено у пунктах 10-11 цього Примірного положення серед яких є право: на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; на відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного утримання гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства; на користування на рівних умовах допоміжними приміщеннями, обладнанням та інвентарем гуртожитку; тощо. Наймачі ліжко-місць мають також рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням у ньому, встановлюють за узгодженням із співмешканцями порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання. Однак, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом; підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях; дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку (наймач - згідно з договором найму (оренди); не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку; тощо.

Поняття терміну «квартирна плата» наведено у ст. 66 ЖК України, а саме, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.ст. 67,68 цього Кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Так, наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; тощо (п.7). Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар) (п.10). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом (п.11).

Відтак урахуванням наведених норм матеріального права, якими врегульовані питання плати за користування житлом, плата за проживання у гуртожитку є складовою квартирної плати, передбачає оплату за користування житловими та допоміжними приміщеннями гуртожитку, улаштованими для забезпечення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, і обраховується відповідно до затвердженого тарифу.

Відповідно до визначених термінів у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Національний банк України виступає колективним споживач, бо є юридичною особою, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Відповідач ОСОБА_1 є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг, який відповідно до ч. 2 ст. 7 цього Закону оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно порядку оплати житлово-комунальних послуг, наведеного у ст. 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором і не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В силу частин 1, 2 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наданого банком розрахунку вбачається, що відповідачу за період з 01.02.2021 по 31.08.2021нараховано за послуги холодної води та водовідведення у розмірі 1756 грн 98 коп.

Матеріалами справи підтверджується, що фактично родина ОСОБА_1 користувалася житловою кімнатою площею 16,3 кв.м і допоміжними приміщеннями площею 13,9 кв.м, всього 30,2 кв.м.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був сплачувати за проживання в гуртожитку в період з 01.02.2021 по 31.03.2021 щомісячно по 174 грн 25 коп. (5 грн 77 коп. х 30,2 кв.м), за 2 місяці 348 грн 50 коп. За період з 01.04. 2021 по 31.08.2021 щомісячно по 219 грн 25 коп. (7 грн 26 коп. х 30,2 кв.м), а за 5 місяців 1096 грн 25 коп.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про зменшення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення з 7000 грн 12 коп. до 4201 грн 08 коп., виходячи з фактичного використання відповідачем приміщення гуртожитку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату вартості наданих послуг за проживання та комунальні послуги у період з 01.02.2021 по 31.08.2021 на загальну суму 3805 грн 56 коп.

За встановлених обставин справи та вимог колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач користується житловою кімнатою і допоміжними приміщеннями (кухня, умивальник, туалет) на підставі договору найму і отримує комунальні послуги для забезпечення побутових потреб, які замовляє і сплачує банк, він несе зобов`язання перед банком щодо їх оплати, яка підлягає обраховуванню за наведеними нормами матеріального права, тому на користь позивача з ОСОБА_1 підлягає стягненню залишок заборгованості за комунальні послуги у розмірі 3597 грн 25 коп.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо самоусунення суду першої інстанції від встановлення фактичних обставин справи відмовляючи у стягненні заборгованості по оплаті за послуги електропостачання, так як матеріали справи не містять доказів потужності побутового електричного обладнання родини ОСОБА_1 Крім того, наданими банком актами прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії з лютого 2021 року по серпень 2021 року до сплати нараховувалася послуги постачання електроенергії ТОВ «Енера Суми», яка споживалася у приміщені гуртожитку, як побутовим споживачем.

Банком нарахування до сплати щомісячної вартості спожитої електроенергії проводилося відповідно до кількості зареєстрованих осіб у приміщенні гуртожитку 13 осіб.

Однак, враховуючи, що розмір спожитої електроенергії за місяць брався згідно показників єдиного приладу обліку лічильника, встановленого в приміщені гуртожитку, а її вартість обраховувалася для кожної особи шляхом ділення на кількість користувачів зареєстрованих мешканців гуртожитку, а ні як цього вимагає п.10 Правил, за умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання наймача.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі про доведеність позивачем користування відповідачем разом із сім`єю площею у гуртожитку у розмірі 50,35 кв.м, оскільки з технічної документації будівлі гуртожитку вбачається, що відповідач користується житловою кімнатою площею 16,3 кв.м та допоміжними приміщення (кухнею, санвузлом) площею 13,9 кв.м Крім того обставини користування відповідачем займаною площею в гуртожитку загальною площею 30,2 кв.м встановлені у справі № 591/2374/21 про стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами за інший період.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що суд не має брати до уваги обставини, встановлені постановою Сумського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року, оскільки у зазначеній вище постанові, яка набрала законної сили, спір стосувався тих же самих сторін, з того ж самого предмету (щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за користування гуртожитком) і з тих самих підстав, але до стягнення заявлений інший період заборгованості за користування житлово-комунальними послугами.Таким чином, преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції при вирішенні справи Порядку відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням гуртожитку Національного банку України у м. Харкові та м. Суми, затвердженого наказом голови Національного банку від 24.12.2019, оскільки цей нормативно-правовий документ, як центрального банку України, особливого центрального органу державного управління, не пройшов державної реєстрації відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади. За приписами пункту даної постанови державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Національного банку Українизалишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законною силу з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина