КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 373/1395/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/2142/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач Акціонерне товариство «Акцент - Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент - Банк», подану через представника Омельченка Євгена Володимировича, на рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Опанасюка І.О., у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у серпні 2021 року АТ «Акцент - Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 663,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 23.03.2019 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідачка не виконує належним чином умови договору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не сплачує.

Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.09.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, АТ «Акцент - Банк» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, пославшись на те, що Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки. Підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відповідачка погодилася на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. Крім того, нею було підписано паспорт кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тобто сторонами було погоджено усі істотні умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2019 ОСОБА_1 подала АТ «А-БАНК» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», наданому позивачем, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата одержання карти, зазначена в заяві.

Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 22.07.2021 заборгованість становить 27 663,81 грн, з яких 18 511,26 грн - заборгованість за кредитом, 9 152,55 грн - заборгованість по відсотками.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору, погодження всіх істотних умов договору, видачі кредитної картки та коштів, Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису, а підписана анкета-заява не містить даних про розмір наданого кредиту, а тому не може свідчити про факт укладення кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із п. 1 ч. 1Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Тобто, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту) є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» на час підписання ОСОБА_1 паспорта споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент - банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD», що розміщені на сайті в розділі «Умова та правила».

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У наданому позивачем паспорті споживчого кредиту за програмою «кредитна картка» у графі «підпис клієнта» вказано, що ОСОБА_1 23.09.2019 12 год 02 хв цей документ підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 17 з номера телефону НОМЕР_1 .

Разом з тим, даний документ не можна розцінювати як такий, що визначає умови кредитного договору, яких сторони досягли при укладенні договору та які є зрозумілими для позичальника. Так, у паспорті споживчого кредиту у графі «інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживання» зазначено: базована процентна ставка 3,9 % в місяць (46,8 % річних); 3,7 % в місяць (44,4 % річних) , 3,7 % в місяць (44,4 % річних). А також вказано реальна річна процентна ставка, відсотків річних 58,23 %; 56,44 %; 54,62 %. У паспорті міститься застереження про те, що наведені обчислення процентної ставки базуються на припущеннях.

У розрахунку ж заборгованості вказано процентну ставку 44,4 % та 46,8 %, а також процентну ставку прострочену 88,8 % та 93,9 %.

За вказаних обставин висновки суду про те, що відповідачка не була ознайомлена із розміром процентної ставки за користування кредитом є правильними, оскільки дані паспорта споживчого кредиту не дають можливості встановити чи могла розуміти відповідачка про те, у якому розмірі та у які строки вона має сплачувати відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка є споживачем фінансових послуг, а тому саме на позивача покладається обов`язок довести ту обставину, що сторони досягли домовленості щодо всіх умов договору.

У пункті 7 паспорту споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Відповідно до цього документа інформація, яка у ньому міститься зберігає чинність та є актуальною лише до 01.01.2020. Дата ж надання інформації відповідачкою, у тому числі і щодо розміру процентної ставки - 23.09.2019.

Крім того, у паспорті споживчого кредиту містяться умови кредитування для трьох різних типів кредитного продукту: для картки «Універсальна» та для картки «Універсальна Gold» та для картки «Зелена». Позивачем до суду не надано доказів про те, яку саме картку було видано відповідачці.

Паспорт споживчого кредиту не є кредитним договором, який повинен укладатися сторонами відповідно до положень статей 12 та 13 Закону України «Про споживче кредитування».

Анкета - заява не містить будь - якої інформації про те, на яких умовах надається кредит.

Відтак суд першої інстанції правильно відмовив у стягненні процентів за користування кредитом, хоча і з інших мотивів.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки обставини, встановлені у даній справі відповідають обставинам, встановленим у справі № 342/180/17.

Разом з тим, згідно зворотного поштового повідомлення відповідачка отримала копію позовної заяви разом з доданими до неї документами 09.09.2021, та будь - яких заперечень щодо обставин, викладених позивачем щодо отримання нею грошових коштів від позивача не надала.

У розрахунку заборгованості вказано, що вперше відповідачка скористалася кредитом 25.09.2019 на суму 1 500 грн та суми, отримані надалі.

Дана обставина підтверджується і випискою з розрахункового рахунку по картці НОМЕР_2 .

Оскільки відповідачка не спростовувала факт отримання кредитних коштів суду слід було ретельніше перевірити відповідність обставин, викладених у позовній заяві доказам, які подані разом з позовною заявою.

Відтак висновки суду про те, що відповідачка не отримала кредитні кошти не відповідають встановленим у справі обставинам.

Відповідно до розрахунку, складеного позивачем заборгованість по тілу кредиту складає 18 511,26 грн.

Незважаючи на те, що сторони не узгодили розмір процентної ставки за користування кредитом, строк і порядок її сплати відповідно до виписки по руху коштів, доданому позивачем до апеляційної скарги, кредитор проводив списання процентів за використання кредитних коштів, та стягнув проценти за використання кредитними коштами за період з 01.12.2019 по 27.08.2021 на загальну суму 14 097,49 грн.

Відтак грошові кошти у сумі 14 097,49 грн позивач отримав, а тому слід виходити з того, що відповідачка не виконала зобов`язання на суму 4 413,77 грн (18 511,26 - 14 097,49).

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову на суму заборгованості по тілу кредиту 4 413,77 грн.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» та становить у мінімальному розмірі 2 270 грн за подачу позовної заяви та 3 405 грн за подачу апеляційної скарги, що разом складає 5 675 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент - Банк» задовольнити частково.

Рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Акцент - Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючої АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент - Банк» (, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська,11) заборгованість за кредитом у сумі 4 413,77 грн та судовий збір у сумі 5 675 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 19.01.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук