Справа № 569/8979/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги мотивувані тим, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 10.07.2013. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений у довідці про зміни умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позичальник отримав кредитну карту, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями померлого позичальника є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відтак з них слід стягнути заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 10.07.2013 у розмірі 8713,65 грн., заборгованості за кредитом.

Ухвалою від 19.07.2022 позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін та вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою від 10.10.2022 суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому представник позивача подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 10.07.2013 ОСОБА_3 заповнила та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши, як вбачається із змісту позовної заяви, кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_3 згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Тип кредитної картки, яку бажає оформити ОСОБА_3 після ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, бажаний кредитний ліміт та тарифи банку у Анкеті-заяві не зазначені.

Позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.07.2019.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість за договором № б/н від 10.07.2013, укладеним між ПриватБанком та клієнтом, станом на дату смерті позичальника становить 8713,65 грн та складається з заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 8713,65 грн.

03.03.2020 року позивач направив Першій рівненській державній нотаріальній конторі претензію кредитора з проханням включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 8713,65 грн, а також повідомити інформацію про спадкоємців та видані свідоцтва про право на спадщину.

Листом № 348/01-16 від 22.04.2020 Перша рівненська державна нотаріальна контора повідомила, що вимога до спадкоємців направлена за належністю до Другої рівненської державної нотаріальної контори. Листом №348/02-14 від 05.05.2020 Друга Рівненська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яким було надіслано копію претензії кредитора. З погашення заборгованості просили звернутися до спадкоємців.

20.07.2021 року позивач направив відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_1 листи-претензії про обов`язок сплатити заборгованість перед банком в повному обсязі.

Доказів вчинення відповідачами дій щодо погашення боргу матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч.1 ст.608 ЦК України).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст.1281 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

В постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року № 640/6274/16-ц зазначено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: коло спадкоємців, які прийняли спадщину; чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч.2 та ч.3 ст.1282 ЦК, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків. Встановлених статтею 1259 цього кодексу (ст.1258 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовити від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч.6 ст.1273 ЦК України).

За правилами ч.2 та ч.3 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

На виконання ухвали суду Другою рівненською нотаріальною конторою направлено до суду належним чином завірену копію спадкової справи №185/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що Другою рівненською державною нотаріальною конторою 23.07.2019 заведена спадкова справа № 185/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , закінчена 28.01.2020.

В матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_2 (сина спадкодавця) від 23.07.2019 та заява ОСОБА_1 (доньки спадкодавця) від 02.08.2019 про прийняття спадщини, та заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2020.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як спадкоємці ОСОБА_3 є правонаступниками у спірних правовідносинах.

Суд також встановив, що про смерть позичальника ОСОБА_3 позивачу було відомо станом на 03.03.2020, оскільки претензією кредитора до Першої рівненської державної нотаріальної контори АТ КБ «Приватбанк» звернувся 03.03.2020 року, а інформацію про спадкоємців банк отримав з листа Другої рівненської державної нотаріальної контори від 05.05.2020. Зі штампу на листі вбачається, що банк отримав лист Другої рівненської державної нотаріальної контори 31.07.2020 року.

До спадкоємців позичальника банк звернувся лише 20.07.2021, про що свідчать листи-претензії, наявні у матеріалах справи.

З позовом до суду банк звернувся 23.06.2022 року.

Позовна заява надійшла до суду з пропуском строків передбачених ч.2 ст.1281 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) шестимісячного строку.

Положення ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковими зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц.

Враховуючи, що позивач, як кредитор спадкодавця, позбавлений права вимоги до відповідачів, оскільки пред`явив свої вимоги до спадкоємців з пропуском строків, встановлених ст.1281 ЦК України, у задоволення позову належить відмовити.

За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя І.О.Гордійчук