Справа № 484/445/20 Головуючий суду першої інстанції - Закревського В.І.
Провадження №22-ц/812/790/22 Доповідач суду апеляційної інстанції - Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Бондаренко Т.З.,

суддів - Данилової О.О., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №484/445/20 за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Закревського В.І., в приміщенні того ж суду у цивільній справі за позовом

Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 15.05.2008 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № NKUCGK, згідно з яким відповідачці надано кредит на придбання нерухомості у розмірі 17500 доларів США терміном до 15.05.2023 року. Погашення заборгованості здійснювалося щомісяця у сумі 311,09 дол. США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди, комісії.

Позивач вказував, що відповідачем зобов`язання за договором не виконуються, станом на 19.12.2019 року борг складає 171749,73 доларів США, яка складається з наступного: 18771,83 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25523,09 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6421,45 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 121033,36 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Позивач вказував, що використовуючи на власний розсуд надані йому процесуальні права, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" частину заборгованості у розмірі 18771,83 доларів США - за тілом кредиту, що за курсом 23,41 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.12.2019 року складає 439448,54 грн. за кредитним договором №NKUCGK від 15.05.2008 року та судовий збір в розмірі 6591,73 грн.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2020 року позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" задоволено повністю (а.с. 49-50).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2022 року за заявою ОСОБА_1 заочне рішення скасовано. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2022 року у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не підтверджено яку частину боргу було виконано за рахунок іпотечного майна, тобто стороною позивача не підтверджено розміру боргу на час подачі позову, тим самим не надано обґрунтованих розрахунків та доказів на підтвердження вимог.

Не погодившись із судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення районного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що станом на сьогоднішній день за договором рахується заборгованість. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконує.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідачка не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк».

Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст.ст.509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків.

Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.

Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином.

Так, за змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 15.05.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", укладений кредитний договір № NKUCGK. Відповідно до п.8.1 договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти на строк з 15 травня 2008 року по 15 травня 2023 року включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 21025,00 доларів США на наступні цілі: у розмірі 17500,00 доларів США на придбання нерухомості по технології "Житло в кредит"; у розмірі 525,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 100,00 доларів США - страхування майна; 87,50 доларів США - особисте страхування; а також у розмірі 2812,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору. Умовами договору передбачено сплату за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. (а.с. 8-12).

Також кредитним договором передбачено, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним кредитним договором виступає іпотека 2-кімнатної квартири загальною площею 51,30 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором (п. 8.3 вказаного розділу кредитного договору).

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому кредитним договором.

В порушення наведених вимог закону, відповідачка з квітня 2009 року не здійснювала погашення заборгованості в строки визначені у Додатку №2 до кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2012 року по справі №1421/1452/12 за позовом ЗАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором визначено розмір заборгованості яка станом на 17 травня 2012 року складала 39929,57 доларів США, що еквівалентно 319013,31 грн. та складалася із: заборгованості за кредитом в розмірі 18627,47 доларів США, що еквівалентно 148822,31 грн., в тому числі тіло кредиту в розмірі 1421,69 доларів США, що еквівалентно 11358,45 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 9021,32 доларів США, що еквівалентно 72074,93 грн., в тому числі прострочені відсотки в розмірі 8828,84 доларів США, що еквівалентно 70537,13 грн., заборгованості з комісії в розмірі 1926,33 доларів США, що еквівалентно 82725,84 грн., в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, зазначено спосіб реалізації іпотечного майна, вирішено питання щодо виселення мешканців з квартири (а.с. 84-85).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2013 року вказане рішення районного суду в частині виселення скасовано та в цій частині вимог відмовлено, а в іншій частині залишено без змін (а.с. 84-88).

У січні 2018 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про зміну способу виконання рішення суду у справі №1421/1452/12 провадження №6/484/8/18, оскільки банк був позбавлений можливості виконання заочного рішення суду від 19 жовтня 2012 року через відсутність правовстановлюючих документів для реалізації предмету іпотеки та відсутністю попиту покупців, у зв`язку з чим просили змінити спосіб виконання рішення суду на стягнення з відповідачки суми заборгованості в розмірі 39929,57 доларів США, що еквівалентно 319013,31 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 березня 2018 року ухвалу Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 12 січня 2018 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" - без задоволення (а.с. 89-92).

Крім цього, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 08 січня 2019 року вчиненого виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 15, відповідно до якого приватним нотаріусом запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 15 травня 2008 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. за реєстровим №5314, передане в іпотеку АТ КБ "Приватбанк", яке є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк". За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, приватний нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ КБ "Приватбанк" шляхом перерахування коштів у розмірі: 18771,83 доларів США - заборгованість за кредитом, 23603,98 доларів США - заборгованість за відсотками, 5897,62 доларів США - комісія, 96206,76 доларів США - пеня, 7224,01 доларів США - штраф, що всього становить 151704 доларів 20 центів США, що за офіційним курсом НБУ на 17.10.2018 року (один долар США дорівнює 27,93002 грн.) становить 4 237 101 грн. 34 коп. Строк, за який проводиться стягнення, - десять років п`ять місяців два дні, а саме з 15 травня 2008 року по 17 жовтня 2018 року (а.с. 83).

Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у Первомайському відділі державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно з наданим позивачем розрахунком у даній справі заборгованість станом на 19 грудня 2019 року за кредитним договором складає 171749, 73 долари США, яка складається з 18771,83 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25523,09 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6421,45 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 121033,36 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, проте банк просив стягнути 18771, 83 долари США, що за офіційним курсом становить 439448,54 грн. (а.с.4-6).

Районний суд, постановляючи оскаржуване рішення, дійшов висновку про те, що звернення банку з позовом або вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору, в зв`язку з чим строк виконання зобов`язання в повному обсязі, вважається таким, що настав з 2012 року коли банк звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказана обставина, як правильно вказав суд, відповідно до положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, припиняє право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі, а від негативних наслідків прострочення виконання зобов`язання, кредитора захищають положення ст. 625 ЦК України.

Таким чином, заборгованість позичальника обмежується розміром встановленим рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2012 року, яке в частині визначення заборгованості залишено без змін рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2013 року.

В той же час, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, районний суд вказав, що позивачем не підтверджено, яку частину боргу було виконано за рахунок іпотечного майна, тобто стороною позивача не підтверджено розміру боргу на час подачі позову.

Проте, з таким висновком не можна погодитись, оскільки він суперечить як наведеним вище висновкам суду так і матеріалам справи.

Із змісту позовних вимог в даній справі слідує, що позивач просив остаточно стягнути з відповідачки 18771 грн., 83 коп. кредитної заборгованості.

Розмір заборгованості за даним кредитним договором, який визначений за рішенням Первомайського міськрайонного суду від 19 жовтня 2012 року становить 39929, 57 доларів США ( а.с. 4-6). Відповідно до розрахунку наданого позивачем, а також випискою з особового рахунку по даній справі вбачається, що відповідачкою після ухвалення вказаного рішення здійснено єдиний платіж в розмірі 55, 60 доларів США (а.с. 139). За такого, сума заборгованості, яку просить стягнути позивач, посилаючись на невиконання відповідачкою договірних зобов`язань, не виходить за межі заборгованості встановленої попереднім рішенням суду, з урахуванням вказаного платежу.

В письмових запереченнях на позов у даній справі, відповідачка, як на підставу відмови в задоволенні позову, вказувала на наявність рішення Первомайського міськрайонного суду від 19 жовтня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, в зміні способу виконання якого, в 2018 році АТ КБ «Приватбанк» було відмовлено ухвалою Первомайського районного суду, а також на вчинений 08 січня 2019 року виконавчий напис нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М про звернення стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки) в погашення заборгованості за цим же кредитним договором.

Поте, наявність вказаного судового рішення та виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки та нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, не є перешкодою для ухвалення судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, оскільки це є відмінними способами захисту порушеного права кредитора, які не виключають один одного і на застосування яких останній має право відповідно до наведених норм ЦК України та Закону України «Про іпотеку», з метою погашення кредитної заборгованості.

При цьому, відповідачка в запереченнях не посилалася на реальне виконання рішення суду про звернення стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, чи виконання у такий же спосіб, виконавчого напису нотаріуса та не надавала таких доказів. На таке, районний суд не звернув уваги, та безпідставно вважав, що виконання рішення суду чи виконавчого напису мали місце.

До того ж, відповідно п.п. 102, 103 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про виконавче провадження» регулюється особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану. Законом України від 27 липня 2022 року № 2455-ХI «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану», який набрав чинності 25 серпня 2022 року, пункт 102 вказаного розділу Закону доповнено абзацом 14, згідно з яким забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів.

Вказана заборона примусового виконання виконавчих написів нотаріусів у період дії воєнного стану не позбавляє боржника права виконати свої зобов`язання самостійно.

Правомірність визначення нотаріусом розміру заборгованості в сумі 151704, 20 доларів США, яка значно перевищує розмір боргу вказаний в рішенні суду від 19 жовтня 2012 року не є предметом даного спору.

Крім цього відповідачка вказувала на різний підхід до визначення заборгованості, оскільки АТ КБ «Приватбанк» в різних випадках вказує не однакової суми отриманого кредиту, а саме 21025 доларів США та 17500 доларів США. Однак, сума отриманого кредиту, згідно з п. 8.1 договору становить 21025,00 доларів США, із яких 17500,00 доларів США на придбання нерухомості, а інша частина на здійснення одноразових платежів банку. Однак, вказана обставина на вирішення даної справи не впливає, оскільки розмір заборгованості визначено попереднім рішенням суду.

Враховуючи наведені обставини, рішення районного суду, на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АК КБ «Приватбанк» 18771, 83 долари США.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК щодо умов та порядку розподілу судових витрат, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ) відшкодування судових витрат понесених у судах першої та апеляційної інстанціях у розмірі 16479 грн. 33 коп., з яких 6591 грн.73 коп. - судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції, 9887 гривень.60 копійок. - судовий збір за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2022 року, скасувати.

Стягнути на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ) з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NKUCGK від 15 травня 2008 року 18627 ( вісімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США 47 центів тіла кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ) 16479 грн. 33 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2022 року

Судді: Т.З. Бондаренко

О.О. Данилова

Л.М. Царюк