УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07.11.2022

м. Одеса

Справа № 522/14071/22

Провадження № 2-н/522/674/22

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ярема Х.С. розглянула заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

ВСТАНОВИВ:

21.10.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання щодо видачі судового наказу суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Крім того, безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати обґрунтованого сумніву у наявності спору про право та факту належності права вимоги.

Отже, вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, а в суду не може викликати сумнівів ні момент настання права вимоги, ні розмір боргу, ні період їх стягнення.

Так, ще під час вирішення судом питання про видачу судового наказу, а саме 24.10.2022 до суду надійшла заява боржника ОСОБА_2 , який зазначає, що переводить кошти на користь ОСОБА_1 на утримання сина та надає докази перерахування коштів з 02.08.2022.

ЦПК України не ставить в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачає необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Таким чином, істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є саме відсутність спору. В даному випадку, з наявних матеріалів вбачаться наявність спору про право між стягувачем та боржником, хоч і боржник про них заявляє завчасно.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються й інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявник не надає суду документи які підтверджують ухилення батька від матеріального утримання свого сина, а батько надав докази про утримання сина.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, суду надані докази участі ОСОБА_2 у матеріальному утриманні ОСОБА_3 , у видачі судового наказу слід відмовити.

Проте відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення із заявою після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 19, 165-167 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Х.С. Ярема