Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Федорнак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 25 липня 1998 року у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про одруження - Серія НОМЕР_1 . У зв`язку з чим ОСОБА_3 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 .

Із початку вступу в шлюб сімейне життя позивачки та відповідача складалось добре. Але останні роки сімейного життя між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погіршилось. Несумісність у характерах, різні погляди на життя, відношення до роботи - все це в кінці-кінців стало причинами постійних сварок між подружжям.

Від спільного шлюбу позивачка та відповідач мають доньку ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) та доньку ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий орган 2110).

Позивачка вказує, що примирення та збереження шлюбу між сторонами не є можливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, щоб розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенню здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

На даний час позивачка та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

Зазначає, що після багатьох спроб зміцнити сім`ю, налагодити взаємостосунки, позивачка та відповідач зрозуміли, що можливості зберегти між ними шлюбу немає. Рішення про розірвання шлюбу позивачка прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятись з відповідачем надалі немає змісту. Відповідач наразі влаштовує своє особисте життя, має нові стосунки. Просить суд не надавати строк на примирення.

На підставі вищевикладеного, прошиють суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), свідоцтво про одруження - Серія НОМЕР_1 та змінити прізвище позивачки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на дошлюбне ОСОБА_6 .

Позивачка ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від її представника адвоката Шаранича С.С. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Судове засідання у справі було призначене на 23.11.2022 року на 15 год. 50 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис №341 від 25.07.1998.

Від шлюбу у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянки України № НОМЕР_3 , орган, що видав 2110.

Як стверджує позивачка, примирення та збереження шлюбу між сторонами не є можливе з підстав, а перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, щоб розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенню здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Крім того, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивачка, крім іншого, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ».

Зі свідоцтва про одруження серії серія НОМЕР_1 видане 25.07.1998 року, слідує, що позивач мала до одруження прізвище « ОСОБА_9 ».

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що ця позовна вимога також підлягає задоволенню.

Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 25.07.1998 року між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, актовий запис № 341, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 25.07.1998 року - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта суду не відомі, на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Позивачка: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянки України № НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта суду не відомі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова