Справа № 310/6405/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2022 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі:секретаря судового засідання Олейнік Н.М.,

представника органу опіки та піклування Калініченко Ю.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Бердянську цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021року орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення їх батьківських прав на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення з них аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що малолітній ОСОБА_4 з 05.09.2016 року був поставлений на облік служби у справах дітей , як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, а саме у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. За місцем проживання ОСОБА_5 відсутні умови для проживання дитини. Батьки дитини зловживають спиртними напоями, влаштовують вдома сварки та бійки. У 2018 році батьки передавали дитину на виховання дядька ОСОБА_6 . Догляд за дитиною фактично здійснює бабуся ОСОБА_7 , яка забезпечує дитину всім необхідним. У 2020 році ОСОБА_7 повідомляла про те, що батьки продовжують зловживати спиртними напоями, постійно сваряться, б`ються, неодноразово викликалася поліція. Батьки життям та здоров`ям сина не цікавляться. Під час відвідування родини ОСОБА_5 за місцем проживання було з`ясовано, що ситуація погіршується, а подальше перебування дитини у родині загрожує не тільки його психічному, а і фізичному здоров`ю. Бабуся дитини ОСОБА_7 повідомила, що онук, щоб не бачити п`яних батьків, вдень йде до дядька, а на ночівлю повертається додому, спить з нею в одній кімнаті. Матір дитини під час відвідування знаходилася у нетверезому стані, на роботу не влаштувалася. Фактично на сьогодні малолітній ОСОБА_8 зростає без батьківської турботи та піклування, через сварки батьків та їх асоціальний спосіб життя вимушений більшість часу проводити поза межами родини, а його батьки зловживають спиртними напоями, нічого не роблять, щоб забезпечити сину відповідні умови для його життя та повноцінного розвитку, на співпрацю із соціальними службами не налаштовані.

Просили позбавити ОСОБА_2 і ОСОБА_1 батьківських прав на дитину і стягнути з них аліменти у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь майбутнього опікуна дитини.

Ухвалою суду від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.09.2021 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав, викладених у ній. Додатково зазначила, що ОСОБА_10 наразі проживає разом з батьком і бабусею ОСОБА_7 . Умови проживання задовільні. Мати проживає окремо. Батьки дитини постійної роботи не мають, продовжують зловживати спиртними напоями. Вони притягувалися до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, вчинене відносно ОСОБА_7 і за невиконання батьківських обов`язків щодо сина. Посилаючись на висновок органу опіки та піклування, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги повністю, позбавити обох батьків батьківських прав на сина ОСОБА_10 і стягнути з них на утримання дитини аліменти.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, у якому проти позову заперечує. Зазначає, що дитина проживає у будинку, у якому створені усі необхідні умови для проживання. Він разом із сином регулярно відвідують богослужіння у храмі. Там син відвідує розвиваючі заняття. 01 вересня 2021 року він разом зі своєю матір`ю супроводжували сина до школи. З дружиною вони розірвали шлюб ще у 2015 році, вона проживає окремо від них, з нею він майже не спілкується.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 суду пояснив, що він займається вихованням сина, забезпечує його усім необхідним. Він є особою з інвалідністю 3 групи, отримує пенсію по інвалідності. Постійного місця роботи не має, але підробляє на різних роботах. Два роки тому пройшов лікування від алкогольної і наркотичної залежності, з того часу алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає взагалі. Він постійно відвідує разом із сином храм, ходить до школи на батьківські збори, матеріально утримує дитину. Дійсно він притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля щодо своєї матері ОСОБА_7 , оскільки були у них з матір`ю конфлікти, пов`язані із проживанням у квартирі ОСОБА_2 . Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків йому нічого не відомо. Матір дитини проживає окремо, але з сином спілкується, провідує його. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подала. В судовому засіданні пояснила, що до вересня 2021 року жила разом з чоловіком і сином у будинку ОСОБА_7 , з якою у неї постійно виникали конфлікти. Наразі проживає за адресою своєї реєстрації на АДРЕСА_1 , але постійно спілкується з сином, приходить до нього. Постійної роботи вона не має, підробляє на ринку. У вересні 2021 року пройшла курс лікування від алкогольної залежності, після того алкоголь не вживає. Просила відмовити у задоволенні позову.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , фахівець з соціальної роботи Бердянського міського центру соціальних служб, суду показала, що сім`я ОСОБА_5 перебуває на обліку з 2016 року у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_4 . Батьки вихованням дитини не займаються, зловживають спиртними напоями, часто сваряться між собою на очах дитини. Хлопчиком фактично опікується бабуся ОСОБА_7 . Останній раз відвідували сім`ю у травні 2021 року. Вдома була ОСОБА_2 , яка знаходилася у нетверезому стані, із синцями на тілі. У кімнаті було брудно, відчувався запах алкоголю і тютюну. Директором центру був направлений лист до служби у справах дітей щодо вирішення питання про позбавлення батьків ОСОБА_10 батьківських прав.

Свідок ОСОБА_12 , сусідка відповідачів, суду показала, що проживає в будинку по АДРЕСА_2 . Добре знає родину ОСОБА_5 , перебуває у дружніх стосунках з бабусею хлопчика ОСОБА_7 . У будинку є всі необхідні умови для проживання дитини. ОСОБА_10 навчається в одному класі з її онуком, жодних нарікань до батьків щодо неналежного здійснення ними батьківських обов`язків з боку школи вона не чула. Зараз хлопчик проживає у будинку разом з батьком і бабусею. Мати приходить, відвідує сина. Вихованням ОСОБА_10 займається як батько, так і матір. ОСОБА_1 останній рік алкоголем не зловживає. Матір раніше бачила випившою. Їй не відомі такі випадки, коли бабуся з онуком тікали з дому, ОСОБА_7 їй про це ніколи не розказувала.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що є двоюрідним братом ОСОБА_4 . Роки три тому батьки дійсно зловживали спиртними напоями. У 2019 році ОСОБА_10 передавали йому на тимчасове проживання десь на три тижні, оскільки бабуся їздила до санаторію, а батько лежав у лікарні. Данііл часто приходить до нього, зустрічається із своїми друзями. Наразі обстановка змінилася, Даніії живе з батьком і бабусею. Мати живе окремо. ОСОБА_1 спиртні напої не вживає, ходить до храму. У будинку є усе необхідне для нормального проживання в ньому дитини. З боку школи на ОСОБА_10 ніколи не було жодних нарікань.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що є сусідом ОСОБА_1 , проживає у будинку по АДРЕСА_2 . У квартирі АДРЕСА_3 живуть зараз ОСОБА_7 , ОСОБА_1 і його син ОСОБА_10 . Квартира 2-кімнатна, з автономним опаленням, там є усе необхідне для проживання дитини. ОСОБА_1 алкогольними напоями не зловживає, хоча раніше зловживав. Мати ОСОБА_2 приходить, провідує сина у тверезому стані.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав свідчить про його інтерес до дитини.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.10). шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був розірваний у 2015 році.

На час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 проживає разом із сином у будинку матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідачка ОСОБА_2 з вересня 2021 року проживає за своєю адресою реєстрації: АДРЕСА_5 .

З пояснень обох відповідачів встановлено, що вони постійного місця роботи не мають, підробляють на різних роботах.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи.

Дитина ОСОБА_5 з 2016 року перебуває на обліку у службі у справах дітей, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням в сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків ( а.с.11).

Звертаючись до суду у липні 2021 року з цим позовом, орган опіки та піклування обґрунтовував свої вимоги на підставі письмових доказів, які були отримані ним упродовж 2018-2020 років, а саме:

- заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про тимчасову передачу сина ОСОБА_4 на виховання ОСОБА_6 від 06.09.2018р.;

- інформації дитячого садочка «Сонечко» від 29.03.2018р.;

- інформаційної довідки КУ «БЦПМСД» БМР від 21.09.2018р. ;

- психолого- педагогічну характеристику на учня 2-а класу ОСОБА_4 від 20.11.2019р.;

- інформаційної довідки КУ «БЦПМСД» БМР від 28.10.2020р. ;

- довідок про результати бесіди з ОСОБА_7 від 04.09.2018р. (а.с.19);

- довідок про результати бесіди з ОСОБА_14 від 21.05.2018р., від 30.10.2020р. (а.с.20, 22;

- довідкою про результати бесіди з ОСОБА_6 від 26.06.2020р. (а.с.21);

- подання служби у справах дітей про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ухилення від виконання батьківських обов`язків від 03.04.2018 року ( а.с.24);

- актів обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_4 від 19.04.2018р., від 10.07.2018р., 21.08.2018р., від 02.07.2019р., від 05.11.2019р., 01.10.2020р., (а.с.27-31, 33).

- актів обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_6 від 25.06.2020р., від 20.10.2020р. ( а.с.32, 34).

З жовтня 2020 року до травня 2021 року будь-яка інформація щодо умов проживання, утримання батьками дитини і здійснення ними своїх батьківських обов`язків у цей період, відсутня.

06.05.2021 року комісією служби у справах дітей було здійснено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_4 . Встановлено, що у будинку проживають: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (власниця будинку). Будинок складається з 2 кімнат, має автономне опалення, мебльований меблями старого зразку, в наявності необхідна побутова техніка. В будинку брудно, присутній запах перегару. Дитина мешкає в одній кімнаті з бабусею, має окреме ліжко, робочий стіл. В наявності невелика кількість одягу та речей для розвитку. В ході бесіди ОСОБА_2 повідомила, що на роботу не влаштувалася, не заперечувала, що разом з ОСОБА_1 зловживають спиртними напоями. В цей час вона перебувала у нетверезому стані, з синцями на тілі. Зі слів бабусі ОСОБА_7 . ОСОБА_10 вдень іде до дядька, а на ночівлю приходить додому, спить з нею в одній кімнаті. Продукти харчування наявні тільки у бабусі.

Того ж дня здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_6 . Зі слів ОСОБА_6 , дядька ОСОБА_10 , хлопчик вдень приходить до нього, гуляє з дітьми у дворі, але спить з бабусею. Батьки зловживають спиртними напоями.

На підставі здійснених обстежень умов проживання дитини службою у справах дітей було направлено до органу поліції подання про притягнення батьків до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, а також винесено питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердянської міської ради щодо позбавлення відповідачів батьківських прав.

За результатами розгляду комісією цього питання було складено висновок №01-1621/47-01 від 09.07.2021 року, згідно із яким орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьків ОСОБА_4 батьківських прав (а.с.37-40).

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному випадку, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 09.07.2021 року, оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим в цій частині.

Так, судом було встановлено, що відповідачі на комісію для надання своїх пояснень взагалі не запрошувалися. Висновок фактично був зроблений на підставі актів обстеження умов проживання, які здійснювалися впродовж 2018-2020рр. і актів від 06.05.2021р. Під час складання висновку органом опіки та піклування не була витребувана інформація з навчального закладу, де навчається хлопець, його психологічна характеристики, взагалі ніяким чином не була з`ясовувалася думка дитини щодо необхідності позбавлення батьків батьківських прав. Не наведено у висновку і обґрунтувань того, чи буде позбавлення батьківських прав відповідати якнайкращим інтересам дитини.

У судовому засіданні відповідачі заперечували проти позову.

ОСОБА_1 зазначив, що він кілька років не зловживає алкогольними напоями, наркотичні засоби не вживає взагалі, займається вихованням сина, цікавиться його навчанням, розвитком, ходить на батьківські збори, відвідує з сином храм, дитячі гуртки при храмі. У будинку, де вони проживають, порядок, є усе необхідне для нормального проживання дитини.

ОСОБА_2 також суду пояснила, що з вересня 2021 року вона проживає окремо від сина, за місцем своєї реєстрації на АДРЕСА_1 , оскільки між нею та свекрухою існують тривалі неприязливі стосунки, але вона постійно навідує сина, по можливості надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона добровільно у вересні 2021 року пройшла курс лікування від алкогольної залежності, з того часу алкогольні напої не вживає, працює на ринку неофіційно.

З довідок КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 12.10.2021р. встановлено, що:

- ОСОБА_1 з 2005 року перебував у цьому закладі на обліку з діагнозом «Психічні та поведінкові розради внаслідок поєднаного вживання наркотичних речовин та алкоголю». Продовжує отримувати наркологічну допомогу. На теперішній час на обліку у лікаря- психіатра не перебуває;

- ОСОБА_2 перебуває на обліку у цьому закладі з вересня 2021 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розради внаслідок вживання алкоголю». Продовжує отримувати наркологічну допомогу. З 07.09.2021р. по 21.09.2021р. перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Психічні та поведінкові розради внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».

За дорученням суду службою у справах дітей було здійснено повторно обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_4 ., про що складено акт від 10.11.2021 року. Обстеженням встановлено, що будинок складається з 2 кімнат, має автономне опалення, мебльований меблями старого зразку, в наявності необхідна побутова техніка. Дитина мешкає в одній кімнаті з батьком, має окреме спальне місце. В кімнаті є шафа для одягу, стіл, ліжко, на якому спить батько, полиці. В наявності одяг. Зі слів бабусі ОСОБА_7 , мати ОСОБА_10 проживає окремо, приходить часто коли хоче їсти, але на постійне проживання її не впускає. Зі слів бабусі, батько ОСОБА_1 алкогольні напої не вживає з липня, а мати ОСОБА_2 продовжує зловживати алкогольними напоями, утриманням сина не займається.

З висновку щодо психологічного стану дитини ОСОБА_4 від 16.11.2021 року, наданого Бердянським міським центром соціальних служб, встановлено, що внаслідок деструктивної поведінки батьків, з`ясування між собою відносин, у дитини виникає відчуття провини, страху. Негативні переживання провокують нестабільність психоемоційної сфери. Зі слід ОСОБА_10 у нього є бажання надалі спілкуватися з матір`ю, але за умови, що вона відмовиться від вживання спиртних напоїв та буде приділяти йому більше уваги та піклування. Мати приходить до нього раз на тиждень у знервованому стані та починає висловлювати свої претензії батьку. ОСОБА_10 проживає з батьком та бабусею, які піклуються про нього, підтримують його, присутнє відчуття комфорту та безпеки поряд з ними. Хлопець виявив бажання і надалі жити з батьком та бабусею.

Згідно із довідкою КНП «БЦПМСД» БМР від 26.11.2021 року ОСОБА_8 проживає з батьком і бабусею, укладена декларація з лікарем, на профогляд у 2021 році дитина приходила у супроводі матері, щеплення за віком, хронічні захворювання відсутні.

Відповідно до довідки директора школи №2 ОСОБА_15 від 26.11.2021 року ОСОБА_8 проживає з батьком і бабусею, до школи ходить самостійно, без поважних причин заняття не пропускає, під час дистанційних занять завжди був на зв`язку.

З психолого-педагогічної характеристики учня 4-а класу ОСОБА_4 , встановлено, що фізичний розвиток та стан здоров`я дитини відповідає віковій нормі, добре розвинений, хворіє рідко. Вихованням та контролем за навчанням займаються батько і бабуся. Батько завжди в курсі подій в школі, відвідує батьківські збори. Мати життям, навчальними досягненнями дитини не цікавиться, рідко відвідує сина. ЇЇ візити негативно впливають на поведінку дитини ( хлопчик стає запальним, замкнутим, має підвищений рівень тривожності). Данило бере активну участь у шкільному житті, вдома грає з батьком у шахи, відвідує гурток в ЦДЮТ.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, в рішенні у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості;

Суд також приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі Хант проти України (рішення від 7 грудня 2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78)". У цьому рішенні також зазначено, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи фактичні обставини справи, приймаючи до уваги право дитини на проживання у сім`ї, враховуючи поведінку відповідачів, які не втратили інтересу до дитини, припинили вживати спиртні напої, мати, яка з вересня 2021 року не проживає з сином, постійно відвідує сина, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів не буде сприяти позитивному результату у долі дитини, який мав би настати після цього, і приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_16 і ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення з них аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у цій справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 81, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21.01.2022 року.

Суддя І. П. Прінь