Провадження № 2/679/213/2022
Справа № 679/220/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 жовтня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді СтасюкаР.М.,

секретаря судового засідання ПлазійН.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Гончаров Р.В., який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2020 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9015806. Відповідно до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Honda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

30.10.2020 року в м.Славута, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_2 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2020 року по справі №682/2357/20, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, оскільки останній скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Daewoo», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », звернувся до страховика - ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/9015806 від 06.09.2020 року.

Так, на підставі страхового акту №045/037005210/20/1 від 28.01.2021 року потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем - ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 30183,11 гривень.

Таким чином, загальний розмір фактично виплаченого позивачем - ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування потерпілому за Полісом №АР/9015806 від 06.09.2020 року склав: 30183,11 гривень.

В зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу у розмірі 30183,11гривень. Витрати по сплаченому судовому збору покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, 25.08.2022 надав клопотання про розгляд справи без часті представника позивача, також, зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно чинного законодавства, своєчасно та належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання. Також, про дату, час і місце судових засідань відповідач повідомлений шляхом опублікування оголошення на веб-сайті «Судова влада України. З урахуванням положень п.4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

На підставі вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2021 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9015806.

Відповідно до копії бланка повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду потерпілий ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УПСК» про відшкодування збитків внаслідок ДТП за участю транспортного засобу «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

04.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та здоров`ю/життю ОСОБА_4 .

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2020 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що 30.10.2020 року в м.Славута по вул.Острозька,93 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Civic», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самі смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.2 (б). Окрім того, ОСОБА_1 залишив місце ДТП, учасником якого він був, чим порушив п.2.10 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення відповідальність за які передбачена, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

За нормою частини четвертої ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За результатами огляду автомобіля потерпілого марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ПрАТ «УПСК» складено Страховий акт №045/037/005210/20/1 на підставі якого, ПрАТ «УПСК» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 30183,11 гривень в якості страхового відшкодування ОСОБА_2 за завдані збитки.

Факт виплати страхового відшкодування у сумі 30183,11 гривень на рахунок ОСОБА_2 підтверджується платіжним дорученням № 568 від 28.01.2021 року.

17.08.2021 року ПрАТ «УПСК» на адресу відповідача надіслала вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу за вих. №РУ/005210/20/1.

Вказані докази є належними та допустимими, відповідають вимогам ст. ст. 76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України " Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення інших судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.38, п.38.1, п.38.1.1, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 30183,11 гривень, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 30.10.2020 року ПрАТ «УПСК» отримав право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме: 30183,11 гривень, на підставі ч.38.1.1 п.(в) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в порядку регресує обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано доказів, які б спростували фактичні дані, що містяться у наданих позивачем письмових доказах.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі та стягнення на користь позивача з відповідача як винної особи, документально підтверджені завдані збитки в порядку регресу у розмірі 30183,11 гривень.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 гривень , який було сплачено позивачем, що підтверджено копією платіжного доручення №23556 від 15.02.2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280, 285, 289, 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166, 1191 ЦК України; Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 30183,11 гривень та судовий збір в розмірі 2481 гривня, а всього: 32664 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 03.10.2022 року.

Суддя Р.М. Стасюк