21.01.2022 227/4147/21
18 січня 2022 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Ухвалою від 18.11.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, проти заочного ухвалення рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких клопотань та відзиву від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
11 вересня 2020 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №58-015 (а.с.25-30), згідно з яким ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн на споживчі цілі на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10.09.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 % (п.2.3, п.2.4 Договору).
Відповідно до п.3.2.1 банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п.3.3.2, п.3.3.3 цього договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, щомісячно рівними частинами в розмірі 1000 грн. до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з жовтня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором.
Згідно п.3.9.1 цього договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь яка із подій передбачених п.3.9.1.1, 3.9.1.2 цього договору.
Відповідно до додаткового договору №1 від 22.01.2021 р. до Договору про споживчий кредит від 11.09.2020 р. №28-015 було викладено п.п.3.9.3.2 кредитного договору в наступній редакції: «3.9.3.2 прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів». Пункт 3.10.2.2 кредитного договору було викладено в наступній редакції: «прострочення виконання зобов`язання позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів».
Відповідно до п.4.2.2 договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше, ніж на один місяць, банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором та стягнути заборгованість за договором у примусовому порядку.
Відповідно до п.4.3.3 договору позичальник зобов`язаний у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.
Користування коштами відповідачем, підтверджується виписками з особового рахунку, які маються в матеріалах справи (а.с.6-22).
9897,24 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом;
63,40 грн інфляційне збільшення заборгованості по основному боргу,
241,04 грн - інфляційне збільшення заборгованості по процентам;
57,90 грн - 3% річних від суми заборгованості по основному боргу;
95,14 грн - 3% річних від суми заборгованості по процентам 35,36 гривень.
Вищевказані обставини та розрахунок вказаних сум підтверджуються виписками з особового рахунку, розрахунком заборгованості, розрахунком сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с.4-5).
За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання по кредитному договору, позивач просив застосувати частину 2 статті 625 ЦК України та стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості.
Відповідно до положень статей 1054 та 1058 ЦК України, зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу можуть бути лише грошові кошти, а тому при вирішенні спорів, пов`язаних з неналежним виконанням зобов`язань, що випливають із зазначених договорів, підлягає застосуванню частина 2 статті 625 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення грошей в матеріалах справи відсутні.
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс14, № 6-113цс14 від 01.10.2014 року.
Позивач просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості нарахованих процентів в розмірі, вказаному в позовних вимогах.
На підтвердження вказаних в позові сум позивачем були надані відповідні розрахунки (а.с. 4-5).
Відповідачем не були надані докази на спростування цих розрахунків.
Суд погоджується із розрахунками, наданими позивачем, оскільки вони не суперечать частині 2 статті 625 ЦК України.
9897,24 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом;
63,40 грн інфляційне збільшення заборгованості по основному боргу,
241,04 грн - інфляційне збільшення заборгованості по процентам;
57,90 грн - 3% річних від суми заборгованості по основному боргу;
95,14 грн - 3% річних від суми заборгованості по процентам 35,36 гривень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст.258-259,265,266 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
9897,24 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом;
63,40 грн інфляційне збільшення заборгованості по основному боргу,
241,04 грн - інфляційне збільшення заборгованості по процентам;
57,90 грн - 3% річних від суми заборгованості по основному боргу;
95,14 грн - 3% річних від суми заборгованості по процентам 35,36 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», витрати по сплаті судового збору у розмірі по 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 18 січня 2022 року. Повний текст рішення буде складено 21 січня 2022 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця