КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/1967/17
Провадження № 2/133/14/22
РІШЕННЯ

Іменем України

05.01.2022 м.Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Медик Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ткачук О.С. ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення коштів із виплатою індексації та компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить стягнути з відповідача 1500 гривень, що були незаконно відраховані, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що на підставі наказу №31 від 10.07.2017 її звільнено із займаної посади інженера охорони праці, за суміщенням інспектора відділу кадрів, секретаря Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників. Однак у день скорочення відповідач незаконно не виплатив позивачу 1500 грн., що були утримані з її компенсаційних виплат за виклик спеціаліста по відкриттю сейфів, чим порушив вимоги ст.129 КЗпП України, позбавивши ОСОБА_1 доходів, які б могли бути нею одержані за звичайних обставин.

У відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позову з мотивів того, що позивач уже зверталася до суду із вимогою про стягнення з відповідача 1500 грн., які на її думку, були незаконно зняті із виплатою індексації та компенсації, і по даній вимозі вже було ухвалено судове рішення.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини, наведені у позові.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2020 справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08.09.2020 постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 09.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, позивач просила стягнути на її користь середній заробіток за весь час затримки невиплати 1500 грн.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що дані кошти дійсно були відраховані із компенсаційних виплат ОСОБА_1 за виклик спеціаліста по відкриттю сейфів, оскільки позивачне залишила ключі від сейфу, в якому зберігалися документи, що належать організації. Наразі відповідач згідний повернути позивачу спірну суму коштів, однак без виплати індексації та компенсації, виходячи з відсутності у неї фактично відпрацьованого часу.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 10.06.2016 №46 керівника КРМБ ПМК-9 у зв`язку із систематичним невиконанням службових обов`язків наказано до 20.06.2016 звільнити ОСОБА_1 з посади інженера охорони праці (за суміщенням інспектора відділу кадрів-секретаря) згідно з п.3 ст.40 КЗпП України та зобов`язано ОСОБА_1 передати службові обов`язки, документи (трудові книги), ключі від кабінетів, сейфів в.о. керівника Ткачук О.С. (а.с.106, т.1).

Відповідно до наказу в.о. керівника КРМБ ПМК-9 від 20.06.2016 №48, у зв`язку з невиконанням наказу №46 від 10.06.2016, наказано укласти договір зі спеціалістом для забезпечення доступу до сейфу з документацією підприємства та до приміщення архіву. Усі витрати, пов`язані з вилученням документації підприємства з архіву та з сейфу, вирахувати з компенсаційних виплат при звільненні ОСОБА_1 . Розрахунок компенсаційних виплат ОСОБА_1 провести після отримання висновків аудиторської компанії та після вирахування всіх вищевказаних витрат (а.с. 108, т.1).

Згідно з наказом №49 від 20.06.2016 ОСОБА_1 звільнено з посади інженера з охорони праці і по суміщенню-інспектора відділу кадрів та секретаря на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин, в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 26.05.2016, а також 09.06.2016, 10.06.2016, 13.06.2016, 14.06.2016, 15.06.2016, 16.06.2016, 17.06.2016 та 20.06.2016 (а.с.36-40, т.1).

Згідно з актом про відкриття приміщення архіву адмінбудівлі КРМБ ПМК-9 від 12.07.2016 цього ж дня о 12 год. 00 хв. були проведені роботи з розпломбування, відкриття та заміни замка в дверях приміщення архіву та відкриття сейфу представником ТОВ «Капітал Сталь» в приміщенні архіву, що знаходиться на другому поверсі адмінбудівлі КРМБ ПМК-9 (а.с.107, т.1).

Відповідно до акта №ОУ-0000009 від 12.07.2016 виконавцем в особі представника ТОВ «Капітал Сталь» проведено роботи (надано послуги) по рахунку №СФ-0000026 від 12.07.2016, а саме ремонт сейфу, на загальну суму 1500 грн. (а.с.109, т.1; а.с.42, т.2).

Згідно з платіжним дорученням №58 від 12.07.2016 відповідач перерахував 1500 грн. ТОВ «Капітал Сталь» за ремонт сейфу (а.с.110, т.1; а.с.43, т.2).

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 03.05.2017 у справі №133/1806/16-ц визнано незаконним наказ №49 від 20.06.2016 та поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера охорони праці і по суміщенню інспектора відділу кадрів та секретаря Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9; стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.06.2016 по 03.05.2017 в сумі 7152, 58 грн.; стягнуто на її користь моральну шкоду в розмірі 1500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.36-40, т.1).

03.05.2017 на підставі наказу №19 від 03.05.2017 ОСОБА_1 поновлено на попередній роботі на посаді інженера охорони праці, за суміщенням інспектора відділу кадрів, секретаря Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 з 03.05.2017 (а.с.44, т.1).

10.07.2017 на підставі наказу №31 від 10.07.2017 позивача звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників (а.с.49, т.1).

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2018 у справі №133/1967/17 закрито провадження у даній справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення 1500 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом (а.с.160, т.1). Таке рішення суд прийняв з підстав того, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 03.05.2017 у справі №133/1806/16-ц у задоволенні цієї вимоги ОСОБА_1 вже було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2018 у справі №133/1967/17 ухвалу Козятинського міськрайонного суду від 06.02.2018 в частині закриття провадження скасовано, справу в цій частині направлено для продовження розгляду в суд першої інстанції (а.с.246-247, т. 1).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.05.2018 у справі №133/1967/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку в сумі 1610 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 17468 грн. 50 коп. (а.с.25, 68-69, 74, т.2).

При цьому ухвалою суду від 17.05.2018 у справі №133/1967/17 закрито провадження у даній справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення 1500 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом (а.с.27, т.2). Таке рішення суд прийняв з підстав того, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області у справі №133/1806/16-ц від 03.05.2017 у задоволенні цієї вимоги ОСОБА_1 вже було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 09.08.2018 у справі №133/1967/17 ухвалу Козятинського міськрайонного суду від 17.05.2018 про закриття провадження у справі скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.116-118, т.2). До такого висновку колегія суддів апеляційного суду дійшла з мотивів того, що у даному спорі має місце вимога не лише про стягнення 1500 грн., відрахованих, на думку ОСОБА_1 , незаконно, а й питання виплати індексації та компенсації цієї суми на підставі певних норм законодавства, середнього заробітку за весь час затримки виплати 1500 грн., що не може беззаперечно свідчити про тотожність вимог за матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтоване звернення до суду.

Постановою Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №133/1967/17 постанову Апеляційного суду Вінницької області від 09.08.2018 залишено без змін (а.с.239-242, т.2). При цьому суд касаційної інстанції вказав на правильність висновків апеляційного суду про те, що у справі №133/1806/16-ц підставою для відмови у позові в частині вимоги про повернення безпідставно знатих коштів стало те, що така вимога заявлена не у спосіб, визначений КЗпП України. В той же час, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не надав правової оцінки способу заявлення вимоги позивачем у даній справі. Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про тотожність предмету і підстав позову у справі №133/1967/17 та у справі №133/1806/16-ц.

Статтею 127 КЗпП України визначено, що відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Згідно із ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ст. 129 КЗпП не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення.

Таким чином, зміст наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що перелік підстав, з яких роботодавець здійснює відрахування із заробітної плати працівника для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, є вичерпними, а відрахування з компенсаційних виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення, не допускаються.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що відповідачем в супереч вимогам ст. 129 КЗпП України проведено відрахування із компенсаційних виплат ОСОБА_1 при звільненні 1500 грн., які ним витрачено за послуги спеціаліста по відкриттю сейфів.

Отже, враховуючи вимоги закону, обставини справи, позиції сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача незаконно відрахованих коштів з її компенсаційних виплат у розмірі 1500 грн.

Щодо решти вимог позивача - про виплату індексації та компенсації на день постановлення рішення судом, суд враховує те, що оскільки позивачем не наведено розрахунок суми, яку потрібно стягнути з відповідача, а також не заявлено клопотання про витребування відповідного розрахунку у відповідача з метою перевірки його судом на предмет відповідності Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", "Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями, а також Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", тому у задоволенні даних вимог необхідно відмовити.

Крім того, прохання позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за весь час затримки невиплати 1500 грн. є безпідставними, оскільки ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2017 у справі №133/1967/17 клопотання ОСОБА_1 №1 від 16.05.2018 про зміну підстав та предмету позову, в якому, зокрема, містилися такі вимоги, не прийнято до розгляду та повернуто позивачу (а.с.13, т.2).

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 127, 129 КЗпП України, ст.ст. 259, 263-265ЦПК України, суд,

ВИРІІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення коштів із виплатою індексації та компенсації задовольнити частково.

Стягнути з Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень, що були відраховані з її виплат.

В решті вимог, а саме щодо виплати позивачу за незаконно зняті кошти індексації та компенсації, відмовити.

Стягнути з Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони № 9 на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Козятинська районна міжколгоспна будівельно-пересувна механізована колона №9, адреса місця знаходження: вул. Довженка, 107, м. Козятин, Вінницька область, .

Суддя І.М. Кучерук

Повний текст рішення складено 17.01.2022.