справа № 489/6455/20 провадження №2/489/140/22
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

при секретарі судового засідання Васькової Ю.М,

за участю:

представника відповідача Семещенко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», Підприємство), третя особа Державний концерн «Укроборонпром» (далі ДП «Укроборонпром», Концерн) про визнання факту незаконного відсторонення від роботи, визнання незаконним наказу про зміну істотних умов та зобов`язання сплати втрачену заробітну плату

встановив:

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, після уточнення якого остаточно просила:

-визнати факт незаконного відсторонення відповідачем її від роботи;

-скасувати наказ № 438-08-к від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов інженера з цінового аналізу;

-зобов`язати відповідача сплати втрачену заробітну плату та інші виплати в період її відсторонення від роботи.

Як на підставу позовних вимог позивач вказала, що з 17.08.1983 працює на ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». На підставі наказу № 395-к від 13.12.0211 її було переведено на посаду інженера у відділ ВОКТ і МД, основними напрямками роботи якого є підготовка та проведення торгів на закупівлю товарно-матеріальних цінностей, робіт, послуг на електронний торгівельній площадці матеріальних цінностей, робіт та послуг без використання ЕТП.

З 13.12.2011 по 23.02.2020 робоче місце позивача знаходилося на Підприємстві в кабінеті № 243. Починаючи з 2011 року відділ ВОКТ і МД неодноразово перейменовували, а її переводили або переміщували до новостворених відділів. При цьому, істотні умови праці, характер та напрямок роботи, об`єм функціональних обов`язків не змінювалися.

В останнє, наказом № 697-08-к від 05.04.2016 позивача переведено на посаду інженера з цінового аналізу у відділ електронних торгів і цінового аналізу. У 2016 році вказаний новостворений відділ продовжує напрямок роботи з підготовки та проведення електронних торгів на закупівлю товарно-матеріальних цінностей, робіт, послуг на електронній площадці підприємства ЕТП, а також проведення цінового аналізу на закупівлю товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг без використання ЕТП.

Незважаючи на аналогічність функціональних обов`язків між ВМД і ПКТ та новим відділом, незмінності напрямку та об`єму роботи, відсутності зміни істотних умов праці відповідач неодноразово здійснює переведення працівників щоб окремі працівники не потрапили до новостворених відділів.

У відділ, що залишився з працівниками, яким відмовлено у переведенні, не надавали обсяг роботи, здійснювали психологічний тиски з метою спонукання звільнитися за власним бажанням. Внаслідок таких дій, відповідач фактично знімав з себе зобов`язання щодо додержання соціальних гарантій в випадку законного скорочення працівників за частиною першою статті 40 КЗпП України.

При досягненні позитивного результату «прихованого скорочення» в 2016 році відповідач продовжив вживати спосіб звільнення від працівників з найменшими витратами, до такого списку потрапила і вона (позивач).

Наприкінці 2019 року у відповідача виникла необхідність звільнити місце позивача в відділі електронних торгів і цінового аналізу для іншого працівника, але у зв`язку з неможливістю звільнення на підставі наказу від 07.10.2019 № 313 «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» відповідач відносно позивача застосував вже відомий йому метод «прихованого скорочення».

В грудні 2019 року представник відповідача - начальник відділу електронних торгів і цінового аналізу повідомив, що вона наступна на звільнення та було запропоновано звільнитися за власним бажанням, а якщо чинитиме опір то звільнять «за статтею» або у інший спосіб.

На підставі наказу від 29.11.2019 № 333 «Про затвердження Порядку закупівель Державного концерну «Укроборонпром» відповідач створив окремий структурний підрозділ тендерний відділ в кількості 12 штатних одиниць. Проте, в період перебування позивача у відпустці, всіх працівників, крім неї, було повідомлено про необхідність написання заяви про переведення. Таку заяву вона написала 29.01.2020, після того як дізналася про наведені обставини.

В новостворений структурний підрозділ тендерний відділ були переведені всі працівники, крім неї, не дивлячись на те, що окремі працівники мали нижчий рівень кваліфікації, менший стаж роботи та продуктивність праці.

При відсутності законних підстав для функціонування відділу електронних торгів і цінового аналізу через утворення тендерного відділу, відповідач залишив відділ електронних торгів і цінового аналізу для пошуку альтернативних постачальників товарно-матеріальних цінностей без застосування ЕСВ «Prozorro». Тобто діючи в обхід наказу ДК «Укроборонпром» № 333, що потребує додаткового підтвердження в рамках кримінального провадження.

Позивача відповідач залишає в відділі електронних торгів і цінового аналізу для наявності, так як відділ фактично не може функціонувати без працівників.

При цьому, новостворений структурний підрозділ тендерний відділ функціонує за аналогічним напрямком роботи, не змінюється місцезнаходження відділу, розташування робочих місць, об`єм та напрямок роботи відділу. Не змінюються умови трудового договору, крім нового програмного забезпечення, яким користуються працівники даного відділу.

29.01.2020 начальником відділу ОСОБА_2 затверджується нова інструкція інженера, яка визначає аналогічні функціональні обов`язки новоствореного відділу.

За робочим місцем позивача закріплюють іншу працівницю з планового відділу, яка фактично виконує її обов`язки за поставою інструкцією від 29.01.2020.

12.02.2020, під час перебування на лікарняному, представник відповідача викликали позивача на роботу та примусово змусили ознайомитися її з наказом № 438-08-к «Про зміну істотних умов праці інженера з цінового аналізу», яким встановлено неповний робочий день, з оплатою пропорційно відпрацьованому часу, з режимом роботи 4 години на тиждень в понеділок з 7:30 до 9:30 та в середу з 7:30 до 9:30.

Однак усвідомивши неправомірність своїх дій, після виходу з відпустки, а саме 24.02.2020 позивача повторно змушено ознайомитися з наказом № 438-08-к, позбавивши можливості скористатися юридичною допомогою.

Позивач вважає, що з моменту дії наказу відповідача № 374 від 27.12.2019 відповідач відсторонив її роботи.

Наказом від 13.02.2020 № 1-01/1-А «Про визначення робочого місця інженеру з цінового аналізу ОСОБА_3 в кабінеті № 302 заводоуправління» відповідач закріплює робоче місце позивача в окремому кабінеті № 302. При цьому, не надає доступу до комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, ігнорує вимоги позивача надати їй роботу, встановити задачі для виконання посадових обов`язків згідно умов трудового договору. Тому, з 25.02.2020 по 22.03.2020 вона вимушено перебувала у відпустці.

Через відсутність роботи та психологічний тиск з боку відповідача з 14.04.2020 по 08.05.2020 та 12.05.2020 по 08.06.2020 позивач знову вимушено скористалася своїм правом на відпустку за попередні роки.

Під час перебування у відпустці, наказом № 3-01/1-А від 05.06.2020 відповідач закріпив за позивачем робоче місце в кабінеті № 402.

У вказаному кабінеті відсутні меблі, доступ до комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, всі свої 4-годинні робочі дні на тиждень вона проводить стоячи, без надання роботи відповідачем.

Позивач вважає, що відповідач навмисно відсторонив її від роботи. Наказ № 438-08-к від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов інженера з цінового аналізу» не містить законних підстав необхідності зміни істотних умов. Виданий з порушенням підстав, передбачених наказом № 333 від 29.11.2019. Не містить посилання на скорочення об`ємів або чисельності працівників та проведенні змін в організації виробництва праці структурних підрозділів, а тому повинен бути визнаний незаконним.

Згідно пункту 31 постанови Пленуму Верховного Судку України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадку, якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві. В установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

Позивач вважає, що відповідач обмежує її право на працю, здійснює дискримінацію, порушує принцип рівності прав і можливостей, не надає їй роботу, відсторонює від колективу, тим самим наражаючи її на погіршення душевного а фізичного стану, намагається психологічно принизити її честь та гідність в очах колег по роботі.

Третя особа - ДК «Укроборонпром» надало до суду пояснення щодо позову від 30.03.2021 № UOR2.2-2598 в яких в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просило відмовити.

У поясненнях вказано на безпідставність та помилковість визначення Концерну як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, так як Концерн відповідно до пунктів 8,13 Статуту Концерну, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 993 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2018 № 849) не несене відповідальність за зобов`язаннями його учасників, а учасники Концерну зберігають господарську самостійність з урахуванням обмежень, передбачених законодавством та цим Статутом. Концерн ненаділений повноваженнями втручатися в трудові відносини, що виникають між підприємством-учасником Концерну та найманим працівником такого підприємства.

Також заначено, що позивачем пропустила строк звернення до суду за вирішенням трудного спору, який відповідно до статей 233, 234 КЗпП України встановлений в три місяці з дня коли, працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що з оспорюваним наказом № 438-08-К від 07.02.2020 позивач ознайомилася 24.02.2020, а до суду з позовною заявою звернулася лише в грудні 2020 року, тобто через 295 календарних днів, що становить майже 10 місяці. В свою чергу належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку, встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України, позивачем суду не надано.

Вимога про визнання судом факту відсторонення позивача від роботи не знаходить свого підтвердження належними доказами, оскільки відсторонення від роботи має місце у разі: наявності вичерпних підстав, визначених статтею 46 КЗпП України або в інших випадках, визначених нормативним документом; наявності рішення (розпорядження, наказу) роботодавця про таке відсторонення з одночасним повідомленням працівника про це; призупинення виплати заробітної плати. Жодна з означених подій у правовідносинах між позивачем та відповідачем не відбулася, а отже правові підстави для встановлення факту відсторонення позивача від роботи відсутні.

Разом з тим вимога позивача про зобов`язання поновити її функціональні обов`язки є похідною від вимоги про встановлення факту відсторонення від роботи. Зважаючи на той факт, що відсторонення позивача від роботи як події не існувало, а з огляду на наявність наказу від 05.06.2020 № 3-01/1-А, яким визначено робоче місце позивача, посадової інструкції інженера з цінового аналізу, в якій визначені завдання та обов`язки позивача по посаді, з якою ОСОБА_1 ознайомлена під підпис, твердження позивача про позбавлення її функціональних обов`язків суперечить наявним у матеріалах справи доказам.

Позивач просить визнати незаконним наказ відповідача № 438-08-К від 07.02.2020, проте такий спосіб захисту Концерн вважає неналежним.

Зміна в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, не є належним способом захисту, оскільки прийняття такого рішення є виключно компетенцією керівника відповідача та складовою права на управління діяльністю ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Саме на виконання повноважень, визначених Статутом, директором управління персоналом було видано оскаржуваний позивачем наказ.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 451/706/18, де зазначено: «…Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваних наказів є неналежним способом захисту, оскільки питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, відносяться до виключної компетенції власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу.

З огляду на зазначене та на те, що питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є складовою права на управління діяльністю підприємством, апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позовних вимог позивачів.»

Також Концерн звертає увагу на викладене в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 756/5243/17 та постанові Верховного Суду від 28.03.2019 у справі 755/3495/16-ц, в якій суд у подібних правовідносинах дійшов висновку: «…На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою.»

Таким чином, питання щодо визначення структури підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, як наслідок зміна умов праці останніх є виключною компетенцією керівництва відповідача. В свою чергу зміна умов праці може бути визнана законною тільки у тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Оскільки відповідно до наказу від 27.12.2019 № 374 «Про зміну організаційної структури служби директора із закупівель» на підприємстві відповідача з метою введення нових форм організації праці, використання нових типів торгів у електронній системі закупівель «ProZorro», впровадження передових методів, технологій щодо закупівель створено тендерний відділ, відповідач тим самим здійснив зміну в організації виробництва.

У відзиві на позовну заяву від 01.04.2021 № 17-1970 відповідач ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» позовні вимоги ОСОБА_1 вважає незаконним та необґрунтованими.

Зазначає, що на протязі всього часу роботи (як до видання наказу № 438-08-К від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов праці інженера з цінового аналізу», так і після та по теперішній час) позивач не була відсторонена від робити з підстав визначених статтею 46 КЗпП України. Виконання нею на підприємстві трудових обов`язків не зупинялося і не зупинене, виплата їй заробітної плати триває і не зупинялася. Наказ про відсторонення позивача від роботи не видавався.

Відповідач вважає, що позивач пропустила тримісячний строк, передбачений статтею 233 КЗпП України, для оскарження наказу № 438-08-К від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов праці інженера з цінового аналізу», оскільки була ознайомлена з ним 24.02.2020, тому вона знала про зміну істотних умов її праці. Крім того, встановленні статтею 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін (постанова Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі 6-409 та пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Щодо наказу № 438-08-К від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов праці інженера з цінового аналізу» то цей наказ є цілком законним та обґрунтованим.

Так, рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.08.2020 у справі № 489/2163/20 (за участю ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», як відповідача, та ОСОБА_1 як позивача) та постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.11.2020 було встановлено факт (обставини) відбуття у ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» змін в організації виробництва і праці та підстави і законність проведення підприємством змін в організації виробництва і праці, а саме зміни у структурі підприємства, функцій структурних підрозділів тощо. Під час розгляду цієї справи було всебічно досліджено наказ Генерального директора від 27.12.2019 № 374 «Про зміну організаційної структури служби директора із закупівель» та інші докази з цього питання.

Тому факти (обставини) змін в організації виробництва і праці на ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», що відбулися на підставі наказу генерального директора від 27.12.2019 № 374, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у цій справі, так як вони встановлені у справі № 489/2163/20.

Факт дотримання роботодавцем вимог статті 32 КЗпП України щодо попередження працівника про зміну умов праці за два місяці до відбуття таких змін підтверджується тим, що ОСОБА_1 було ознайомлено із наказом 438-08-К від 07.02.2020 під підпис 24.02.2020. Тобто вона була попереджена про те, що відносно неї буде змінено істотні умови праці через два місяці і які саме істотні умови праці буде змінено.

Твердження позивача, що відповідач повинен погодити зміни істотних умов праці із виборним органом профспілкової організації (профспілкою) суперечить чинному трудовому законодавству.

Крім того, позивач стверджує про незгоду із змінами її істотних умов праці і незаконність наказу відповідача про це, а натомість вона продовжує роботу із зміненими істотними умовами праці (з нею не розірваний трудовий договір на підставі пункту 6 частини першої статі 36 КЗпП України).

Посилаючись на наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

У наданих до суду 13.05.2021 відповіді на відзив та відповіді на письмові пояснення третьої особи представник позивача - адвокат Третякова Я.Ю. вказала на безпідставність доводів відповідача і третьої особи. Зазначає, що наказ ДК Укроборонпром» від 19.11.2019 № 333 «Про затвердження порядку закупівельна підприємствами Державного концерну «Укроборонпром» став підґрунтям для відсторонення позивача шляхом створення наказу № 374 від 27.12.2019 «Про зміну організаційної структури служби директора із закупівель», а потім наказу № 438-08-к від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов інженера з цінового аналізу ОСОБА_1 », через що відбулися зміни в штатному розписі, на місце позивача в кабінеті № 243 посадили іншого «свого» працівника. В подальшому був створений наказ № 3-01/1-А від 05.06.2020 «Про визначення робочого місця інженеру з цінового аналізу ОСОБА_1 » на підставі якого позивача фактично зачинили в «одиночній камері 402 кабінету» на підприємстві відповідача.

Відповідач передчасно зробив висновки щодо відсутності відсторонення позивача, яка 37 років роботи на підприємстві зарекомендувала себе серед колег та партнерів підприємства як доброзичливий, цілеспрямований та комунікабельний працівник.

До теперішнього часу позивачка залишається відстороненою від робити, робота їй не надається. Кожного дня вона зазнає моральних страждань, фізичного болю. Відповідач фактично катує її, примушує робити те, що суперечить її волі, звільнитися.

Наявність підписаної позивачем посадової інструкції не свідчить про надання роботи, а навпаки підтверджує наявність функціональних обов`язків у позивача по внутрішнім нормативно-правовим актам, але не спростовує надання роботи по факту.

Позивач вважає, що відповідач грубо порушує статті 2, 21 КЗпП України, статтю 1 Європейської соціальної хартії, яка ратифікована із заявами Законом № 137-V від 14.09.2006, статей 4,17 Конвенції з прав людини та громадянина, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від17.07.1997. Незаконні дії відповідача містять ознаки злочину за частиною 1 статті 172, частиною першою статті 173, частиною першою статті 127 КК України.

Щодо строку оскарження наказу № 438-08-к від 07.02.2020 то відповідно до пункт 1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України з метою поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, предметом позову, у тому числі є оплата праці, а тому вона має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь яким строком.

Одночасно з наданням відповіді на відзив та на письмові пояснення третьої особи представник позивача надала до суду клопотання про поновлення строку для оскарження наказу № 438-08-к від 07.02.2020 «Про зміну істотних умов інженера з цінового аналізу».

У відзиві на позовну заяву (у новій редакції від 13.05.2021) від 25.05.2021№ 17-3203 відповідач вказав на безпідставність доводів позивача та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 02.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 30.03.2021 здійснено перехід в загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Одночасно витребувано у відповідача штатний розпис працівників відділу електронних торгів і цінового аналізу.

Ухвалою суду від 11.10.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися.

Позивач надала до суду письмову заяву від 24.10.2022 про перенесення судового засідання на іншу дату, так як через військові дії вона та її представник позбавлені можливості прибути в судове засідання, оскільки хвилюється за своє життя і здоров`я, а розгляд справи за її особистої відсутності вважає неможливим. Крім того, вона здійснює догляд за хворою матір`ю, яку через постійні повітряні тривоги не може залишити саму в квартирі. Тому, просить здійснити розглянути справу за сприятливих обставин, відсутності бойових дій на території Миколаївської області.

Присутня в судовому засіданні представник відповідача проти відкладення розгляду справи заперечувала, посилаючись на тривалість розгляду, необхідності допиту свідка, про допит якого заявляла позивач та який працює на Підприємстві і з`явився в судове засідання.

Третя особа свого представника в судове засіданні не направила.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника, так як введення воєнного стану в Україні, кінцевий строк якого невідомий, не обмежує право сторін на звернення до суду, не зупиняє перебіг процесуальних строків тощо. Крім того, сторони не позбавлені можливості приймати участь в судовому засіданні в порядку відеоконференції за допомогою власних засобів зв`язку, у разі хвилювання за своє життя і здоров`я, безпосередньо з місця свого перебування. Суд також враховує, що сторони свої доводи і заперечення навели в письмових заявах, безпосередньо приймали участь в судових засіданнях, які відбулися раніше та в яких було допитано ряд свідків. Крім того, не дивлячись на військовий стан свідок позивача, який працює на Підприємстві, з`явився в судове засідання, допит якого судом є обов`язковим.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення або перенесення розгляду справи, про розгляд якої позивач обізнана, свої доводи виклала в судовому засіданні та письмових заявах, при цьому як сторона по справі зобов`язана не зловживати своїми процесуальними правами щодо строку розгляду справи, яка крім іншого стосується трудового спору.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 працює на посаді інженера цінового аналізу відділу електронних торгів і цінового аналізу ДП НВКЕГ «Зоря»-«Машпроект» з 2016 року згідно наказу № 697-08-К від 05.04.2016.

Загалом, на ДП НВКЕГ «Зоря»-«Машпроект» ОСОБА_1 працює з 17.08.1983 відповідно до наказу № 1150 від 18.08.1983.

Наказом від 27.12.2019 за № 374 «Про зміну організаційної структури служби директора із закупівель» з метою забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель та запобігання проявам корупції на підприємстві - утворено самостійний структурний підрозділ тендерний відділ.

29.01.2020 ОСОБА_1 , яка займала посаду інженера відділу електронних торгів і цінового аналізу, надано заяву на ім`я генерального директора ДП НВКЕГ «Зоря»-«Машпроект», в якій позивач просить перевести її інженером у новостворений тендерний відділ.

Як вказує позивач, що не оспорюється відповідачем, у задоволенні її заяви було відмовлено.

Із матеріалів цивільної справи № 489/2163/20, позивачем в якій є ОСОБА_1 та відповідачем ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», рішення по якій прийнято Ленінським районним судом міста Миколаєва від 19.08.2020, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.11.2020, встановлено, що 12.02.2020 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її заяви у зв`язку з відсутністю в тендерному відділі вакантної одиниці інженера.

Отже наведені обставини, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України повторному доказуванню не потребують.

07.02.2020 ДП НВКЕГ «Зоря»-«Машпроект» видано наказ № 438-08-К «Про зміну істотних умов праці інженера з цінового аналізу» відповідно до якого встановлено інженеру з цінового аналізу відділу електронних торгів і цінового аналізу ОСОБА_4 неповний робочий час через два місяці здати ознайомлення її з цим наказом з оплатою праці пропорціональна відпрацьованому часу та визначено режим роботи. Пунктом 3 цього Наказу визначено припинити трудовий договір з інженером з цінового аналізу ОСОБА_1 згідно пункту 6 статті 36 КЗпП України у разі її відмови продовжувати роботу в нових умовах в зв`язку із змінами істотних умов праці.

Як на підставу для зміни істотних умов праці в наказі вказано на зміну процедури закупівельна товарів, робіт та послуг у відповідності до наказу ДК «Укроборонпром» від 29.11.2019 № 333 «Про затвердження Порядку закупівель підприємствами Державного концерну Укроборонпром» в наслідок чого на підприємстві виникла необхідність у проведенні змін в організації виробництва та праці структурних підрозділів, що здійснюють операції з придбання товарно-матеріальних цінностей, робіт чи послуг (введення нових форм організації праці, використання нових типів торгів у електронній системі закупівель «ProZorro», впровадження передових методів, технологій щодо закупівель.

В преамбулі наведеного наказу також зазначено, що наказом генерального директора від 27.12.2019 № 374 «Про зміну організаційної структури служби директора із закупівель» створено тендерний відділ і проведено зміни шляхом інтеграції і передачі функції вибору постачальника та управління процесом закупівель із відділу електронних торгів і цінового аналізу до тендерного відділу. В основних завданнях відділу електронних торгів і цінового аналізу залишиться тільки пошук альтернативних постачальників (виробників) та проведення цінового аналізу на закупівлю товарно-матеріальних цінностей для підприємства на суму прачовину до 3 (трьох) тисяч гривень без застосування електронної системи «ProZorro» на спецодяг, засоби індивідуального захисту та допоміжні матеріали.

Таким чином, із змісту остопорюваного наказу вбачається, що зміна істотних умов праці позивача зумовлена змінами в організації виробництва та праці структурних підрозділів ДП НВКЕГ «Зоря»-«Машпроект» з метою введення нових форм організації праці, використання нових типів торгів у електронній системі закупівель «ProZorro», впровадження передових методів, технологій. Внаслідок чого для закупівель було створено тендерний відділ та залишено відділу електронних торгів і цінового аналізу до тендерного відділу, посаду інженера в якому займає позивач, які хоч покладаються обов`язки із закупівель товарів робіт і послуг в залежності від їх ціни та виду.

Із оспорюваним наказом позивач була ознайомлена у належний спосіб 24.02.2020, що підтверджується її письмовими зауваженнями, викладеними в цьому наказі.

Таким чином, перебіг двомісячного строку попередження позивача про зміну її істотних умов праці розпочався з 24.02.2020.

Судом встановлено, що вказаний двомісячний строк дотримано відповідачем.

Наказом заступника генерального директора НВК з фінансів та економіки від 13.02.2020 № 1-01/1-А визначено робоче місце інженеру з цінового аналізу відділу електронних торгів і цінового аналізу ОСОБА_1 в кабінеті №302 заводоуправління.

Наказом від 05.06.2020 № 3-01/і-а робоче місце інженера цінового аналізу відділу електронних торгів і цінового аналізу ОСОБА_1 визначено в кабінеті № 402 з 09.06.2020. Як зазначає позивач в кабінеті № 402 відсутні меблі, доступ до комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, всі свої чотири годинні робочі дні на тиждень вона проводить стоячи в «одиночній камері», відповідач роботи не надає.

На теперішній час, як пояснила представник відповідача робочим місцем позивача є кабінет № 405.

Судом встановлено, що на час вирішення спору позивач продовжує працювати у відділі електронних торгів і цінового аналізу на посаді інженера цінового аналізу.

Позивач вважає, що відповідач залишив її в відділі електронних торгів і цінового аналізу для наявності, так як відділ фактично не може функціонувати без працівників, однак створює умови для того, щоб відсторонити її від виконання обов`язків з метою недопущення висвітлення незаконних своїх дій.

Зазначає, що новостворений структурний підрозділ тендерний відділ функціонує за аналогічним напрямком роботи, не змінює місцезнаходження відділу, розташування робочих місць, об`єм та напрямок роботи відділу, не змінюються умови трудового договору, крім нового програмного забезпечення, яким користуються працівники даного відділу.

Позивач вважає, що відповідач такими своїми неправомірними діями відсторонив її від роботи.

Статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи, відповідно до якої відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством.

За змістом вищеназваної статті допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом.

Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 755/6458/15-ц, провадження № 61-18651св18.

Крім того, у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Між тим, з матеріалів справи встановлено, що позивач продовжує працювати на посаді інженера у відділі електронних торгів і цінового аналізу по теперішній час, де отримує заробітну плату, що підтверджується як доказами наданими відповідачем, так і доказами наданими самою ОСОБА_1 (довідками про доходи).

Таким чином, позивачем не доведено належними і допустимими доказами факту відсторонення її від роботи. У зв`язку із цим вимога про визнання факту незаконного відсторонення позивача від роботи не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, атому задоволенню не підлягає.

Доводи позивача про не забезпечення відповідачем її робочого місця меблями, комп`ютерною технікою та обсягом роботи, з огляду на заявлені вимоги та відповідно межі судового розгляду, встановлені процесуальним законом, не мають значення для вирішення даної справи.

При вирішенні позовної вимоги про скасування наказу відповідача від 07.02.2020 № 438-08-К «Про зміну істотних умов праці інженера з цінового аналізу» суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Такий висновок відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 22.01.2020 у справі № 451/706/18 та від 28.03.2019 у справі 755/3495/16-ц, які вказує третя особа в своїх письмових поясненнях.

Як вказано вище та встановлено судом підставою для зміни істотних умов праці інженера з цінового аналізу, посаду якого займає позивач, стало введення на підприємстві нових форм організації праці, використання нових типів торгів у електронній системі закупівель «ProZorro», впровадження передових методів, технологій, внаслідок чого було створено новий структурний підрозділ тендерний комітет та розмежовано повноваження цього підрозділу та структурного підрозділу, посаду в якому займає позивач.

Оцінку правомірності проведених відповідачем змін в організації виробництва і праці, внаслідок яких утворено новий структурний підрозділ - тендерний комітет із одночасним залишенням відділу електронних торгів і цінового аналізу в якому займає посаду позивач, надано в судових рішеннях по справі № 489/2163/20, а тому ці обставини відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають.

Отже прийняття такого рішення є виключно компетенцією керівника відповідача та складовою права на управління діяльністю ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», що відповідає положенням статей 64, 65 ГК України.

Про зміну істотних умов праці позивач була повідомлена за два місяці до введення таких умов, тобто з дотриманням вимог частини третьої статті 32 КЗпП України.

Твердження позивача про недотриманням відповідачем відносно неї вимог частини першої статті 247 КЗпП України та пункту 4 частини першої статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», то їх суд вважає помилковими, так як зміна істотних умов праці відносно окремого працівника із виборним органом профспілкової організації (профспілкою) наведеними нормами не передбачена. Не передбачено такого погодження і положеннями Міжгалузевої угоди у сфері машинобудування, металообробки, електротехніки, радіо електротехніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 роки, текст якої розміщений на вебсайті Міністерства економіки України.

Таким чином, позивачем не доведено неправомірності оспорюваного наказу, а тому вимога про його скасування задоволенню не підлягає.

Не підтверджують факту відсторонення позивача від роботи та неправомірність оспорюваного наказу і покази свідків ОСОБА_5 (допитана в судовому засіданні 16.12.2021), ОСОБА_6 (опитаний 12.09.2022), ОСОБА_7 (допитаний 03.11.2022), про допит яких заявляла позивач.

Інші заявлені позивачем свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які викликалися в судове засідання до суду не з`явилися. За повідомленням представника відповідача ОСОБА_2 і ОСОБА_8 звільнилися з Підприємства та їх місце проживання не відоме, а з ОСОБА_9 трудовий договір призупинено.

Крім визнання факту незаконного відсторонення та скасування наказу № 438-08-к від 07.02.2020 позивач просила стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказана позовна вимога є похідною від вимог про встановлення факту незаконного відсторонення та скасування оспорюваного наказу, в задоволенні яких судом відмовлено, а тому підстави для задоволення такої вимоги також відсутні.

Щодо доводів позивача про системні порушення її прав з боку роботодавця, яке полягає в упередженому ставленні до неї, погрозах та тиску з метою примусити подати заяву про звільнення, то такі обставини не є доведеними належними та допустимими доказами. Крім того, не впливають на висновки суду з огляду на заявлені вимоги.

У відзиві на позов та письмових поясненнях відповідач та третя особи вказували, що позивач пропустила передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України строк звернення до суду, що стало наслідком звернення позивача з клопотанням про поновлення вказаного строку.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно пункту 1 Глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» зі змінами, з 12 березня до 22 травня 2020 року на всій території України було запроваджено карантин.

В подальшому дію карантину, встановленого наведеною Постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, з 22 травня 2020 року до 31 серпня 2021 року.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана позивачем до суду 14 грудня 2020 року, тому строк визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, з урахуванням вимог пункту 1 Глави ХІХ «Прикінцеві положення» цього Кодексу, на момент звернення позивача до суду не сплинув.

За таких обставин, клопотання позивача про визнання поважною причиною пропуску строку звернення до суду задоволенню не підлягає, так як вказаний строк не пропущений.

Так як в задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений позивачем судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», третя особа Державний концерн «Укроборонпром», про визнання факту незаконного відсторонення від роботи, визнання незаконним наказу про зміну істотних умов та зобов`язання сплати втрачену заробітну плату відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», , місцезнаходження: м. Миколаїв, пр.Богоявленський, 42А;

третя особа Державний концерн «Укроборонпром», ,місцезнаходження: м.Київ, вул.Дегтярівська,36.

Повний текст судового рішення складено 07.11.2022.

Суддя І.В.Коваленко