Справа №591/5572/22
Провадження № 4-с/591/53/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Сухонос Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу №591/5572/22 за скаргою за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: в.о. начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державне підприємство «Сумська біологічна фабрика» на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Заявник просить визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) Євгенії Товарніченко, що полягає у не знятті арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі листа №117 Зарічного районного відділу ДВС м. Служби м. Суми 27 січня 2004 року, зареєстрованого за №7127583 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника ОСОБА_2 та зобов`язати Зарічний ВДВС у місті Суми Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 на власника ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2001 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стягнуто заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в сумі 1704,02 грн., витрати по державному миту в дольовому порядку по 17 грн. з кожного. Постановою державного виконавця накладено арешт на заборону здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Борг погашений в повному обсязі, однак арешт з квартири знятий не був. На її звернення до Відділу ДВС їй повідомили, що відкритий виконавчих проваджень де заявник являється боржником на даний час у відділі не перебуває, однак арешт зняти не можливо оскільки відсутні правові підстави. Накладений арешт на майно заявника порушує її права на вільне користування та розпорядження своїм майном.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщені. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, підтримання скарги. Інші учасникик справи в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщені.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 4 листопада 2022 року позов залишено без руху.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 24 листопада 2022 року.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2001 року стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Державної Сумської біологічної фабрики заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах в сумі 1704 грн. 02 коп. та 51 грн. витрат по державному миту в дольовому порядку, тобто по 17 грн. з кожного (а.с.12).

Постановою державного виконавця Зарічного відділу ДВС м. Суми від 23 січня 2004 року накладено арешт на заборону здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_2 (а.с.13).

Згідно довідки Сумської біологічної фабрики, квартиронаймач ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 в термін по 6 лютого 2004 року оплатив квартплату та надані комунальні послуги в сумі 1704,02 грн. Борг по квартплаті та комунальним послугам станом на 09.02.2004 року погашений а повному обсязі.

Згідно листа №46546 від 03.10.2022 року, згідно перевірки даних АСВП на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) станом на 3 жовтня 2022 року відкриті виконавчі провадження, де ОСОБА_2 є боржником на виконані не перебувають.

У державного виконавці відсутні правові підстави щодо арешту майна ОСОБА_2 (а.с.10).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19) дійшов висновку, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19, постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 .

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин та враховуючи добровільне погашення боржником боргу, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд приходить до висновку, що не зняття арешту з майна заявника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

А тому скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447 ЦПК України, ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) Євгенії Товарніченко, що полягає у не знятті арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі листа №117 Зарічного районного відділу ДВС м. Служби м. Суми 27 січня 2004 року, зареєстрованого за №7127583 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника ОСОБА_2 .

Зобов`язати Зарічний ВДВС у місті Суми Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 на власника ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений 24 листопада 2022 року.

Суддя Г.В.Шелєхова