Житомирський апеляційний суд
Справа №276/593/22 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д.О.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Трояновської Г.С .

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу № 276/593/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приват банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірина Михайлівна та виконуючий обов`язки начальника Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шостак Роман Миколайович

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 липня 2022 року, постановленого під головуванням судді Бобра Д.О. в смт Хорошів,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.09.2019 приватним нотаріусом Бондар І.М. і зареєстрований в реєстрі за № 2633 про звернення стягнення на нерухоме майно на користь ПАТ КБ «Приват банк» за договором іпотеки та стягнути з відповідача всі понесені судові витрати.

В обгрунтування позову зазначено, що 24 квітня 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № ZRDWGK00004355, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 15 722,66 доларів США. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України №1381- IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень якого у зв`язку з реструктуризацією заборгованості всі виконавчі документи є такими, що не підлягають виконанню. Також зазначив, що на момент подачі виконавчого напису 23.12.2021 року кредитна заборгованість була уже реструктуризована 12.11.2021. Відповідач відізвав виконавчий напис, оскільки він був поданий на виконання помилково. Державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору, яка оскаржується в адміністративному порядку, а тому позивач вважає, що скасування цього виконавчого напису буде підставою для скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк « Приват банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірина Михайлівна та виконуючий обов`язки начальника Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Хмельницький) Шостак Роман Миколайович, відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню напис нотаріуса, вчинений 10.09.2019 року приватним нотаріусом Бондар І.М. і зареєстрований в реєстрі за № 2633 про звернення стягнення на нерухоме майно на користь ПАТ КБ «Приват банк» ( ) з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за договором іпотеки.

В обгрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що суди мають самостійно здійснювати правильну правову кваліфікацію спірних правовідносин та застосовувати для прийняття рішень ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Позивач вказує, що постанова про стягнення виконавчого збору є наслідком помилкової подачі виконавчого напису нотаріуса до виконання, тому для скасування вказаної постанови необхідно визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також позивач зазначає, що проведення відповідно до Закону України №1381- IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» реструктуризації зобов`язань, передбачених договором є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України такими, що не підлягають виконанню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що позивач у своїй позовній заяві не порушує питання щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису недійсним згідно з вимогами Закону України «Про нотаріат» та не надав жодних доказів, які б підтверджували такі обставини. Зазначає, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення суду, а постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження. Вважає, що права позивача порушені саме постановою про стягнення виконавчого збору, а не виконавчим написом нотаріуса.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що приватним нотаріусом нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною 10 вересня 2019 року вчинено виконавчий напис №2633, яким звернено стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою в.о. начальника відділу Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шостаком Р.М. від 23.12.2021 відкрито виконавче провадження №67983543 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірини Михайлівни (а.с. 7 зворот).

Також в.о. начальника відділу Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шостаком Р.М. від 23.12.2021 винесено постанову ВП № 67983543 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 77 414, 72 грн за проведення виконавчих дій з виконання виконавчого напису нотаріуса № 2633 від 10.09.2019 (а.с. 8 зворот).

13.07.2021 ОСОБА_1 подав заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» про реструктуризацію зобов`язань передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (а.с. 11-13).

Із інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором №ZRDWGK00004355 від 24.04.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що Банком здійснено реструктуризацію боргу ОСОБА_1 15.07.2021 (а.с. 14-16).

Рішенням Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 04.02.2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №276/1545/15-ц, виданий 24.05.2016 Володарсько Волинським районним судом.

Згідно постанови в.о. начальника відділу Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шостака Р.М. від 28.01.2022 виконавче провадження №67983543 закінчене, постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження (а.с. 26).

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 зазначив, що 24 квітня 2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № ZRDWGK00004355 відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 15722,66 доларів США. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України №1381- IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» у зв`язку з реструктуризацією заборгованості всі виконавчі документи є такими, що не підлягають виконанню. 24.04.2008 він звернувся із заявою про здійснення реструктуризації згідно із вказаного закону, яка була задоволена. Днем реструктуризації є 12.11.2021. У зв`язку з проведенням реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, вважав, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 432 ЦПК України як це передбачено п.4 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими оскільки підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання визначеної Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією процедури вчинення виконавчих написів. Позивач у своїй заяві не порушує питання щодо наявності хоча б однієї з підстав для визнання такого виконавчого напису недійсним згідно з вимогами Закону України «Про нотаріат» та не надав жодних доказів, які б підтверджували такі обставини.

Суд першої інстанції також вказав, що з матеріалів справи вбачається, що постановою в.о. начальника відділу Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шостака Р.М. від 28.01.2022 виконавче провадження закінчено в зв`язку з повним виконанням рішення. Постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме провадження. Таким чином, із вказаного вбачається, що права позивача порушені саме постановою про стягнення виконавчого збору, а не виконавчим написом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для цього зазначені у частині четвертій статті 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню передбачена, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться інші передбачені законом підстави.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-ІХ вказує, що виділено окремі групи позичальників, які станом на день набрання чинності цим законом: 1) мали відкрите провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, 2) щодо яких ухвалено рішення і виконавчі документи перебувають на виконанні, 3) не мали/не мають судових спорів за договором про споживчий кредит. Кожна група має визначений законом строк подачі заяви про проведення реструктуризації.

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, положеннями вказаного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ передбачено можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виданого для звернення до виконання лише на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, а не будь-якого виконавчого документа, зокрема, виконавчого напису нотаріуса, що є предметом цієї справи.

Також, суд першої інстанції правильно вказав, на те, що підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання визначеної Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією процедури вчинення виконавчих написів. Тобто при оспорюванні виконавчих написів, позивачі звертаються з позовом про визнання їх такими, що не підлягають виконанню з тих підстав, що суми, на які вчинено виконавчий напис не є безспірними, стягувач не надав нотаріусу усі документи, які підтверджують заборгованість, пропущений строк вчинення виконавчого напису тощо, які досліджуються на час вчинення виконавчого напису.

Разом із тим, позивач у своїй позовній заяві про визнання виконавчого напису, вчиненого 10.09.2019 приватним нотаріусом Бондар І.М. і зареєстрованого в реєстрі за № 2633 про звернення стягнення на нерухоме майно на користь ПАТ КБ «Приват банк» з нього за договором іпотеки, вказані обставини неправомірності під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не наводить, а посилається лише на положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оспорюваний виконавчий напис був поданий ПАТ «ПриватБанк» помилково, а тому постанова державного виконавця про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) виконавчого збору є незаконною, свідчать про те, що права позивача порушені саме постановою про стягнення виконавчого збору, а не виконавчим написом нотаріуса, про що обгрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що переглядається, судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли в застосуванні норм матеріального та процесуального законодавства до спірних правовідносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.10.2022.

Головуючий Судді