14.01.2022 227/4781/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиця О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 04.01.2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. З вересня 2020 року проживають окремо та шлюбні відносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому позивач вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними неможливі. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, зі змісту якого вбачається що останній не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, але не згоден з обставинами викладеними у позові, а саме вказав, що з позивачем та сином вони мешкали до 04.01.2022 року, вели сумісне господарство та займався вихованням сина. Всі гроші віддавав дружині.

Ухвалою судді від 06.12.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач до судового засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та згодна із запереченнями які надав відповідач, підтвердила що з 04.01.2022 року сумісно не проживають.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина не заперечує..

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.01.2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с. 11).

Факт проживання дитини з позивачем відповідачем не оспорювався та підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.12).

Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу, оскільки сімейних стосунків між сторонами не існує. Позивач не бачить можливості примирення.

Даних, які б свідчили про те, що відповідач оспорює обставини, зазначені позивачем в заяві, судом не встановлено.

Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть, оскільки разом не мешкають.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме факт припинення сімейних відносин 04.01.2022 року, небажання позивача підтримувати подружні відносини з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача., а також інтересам їх дитини. Тому, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать про те, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 02.12.2021 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно дост.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду за вимогою про розірвання шлюбу, сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи (а.с.1).

Враховуючи наведене, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що за вимогою про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 454,00,00 грн. Решту суми сплаченого судового збору (50%) в сумі 454,00 грн, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», слід повернути позивачеві з державного бюджету.

За вимогою про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп, оскільки позивача при зверненні до суду з позовом було звільнено від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України, ст.ст.81, 89, 141, 142, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 04.01.2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.12.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 454,00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок) в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції № 27 від 02.12.2021 року, що становить 454,00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 05.02.2019 року виданий органом 1430, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, РОНКПП6 , паспорт НОМЕР_3 виданий Слов`яносербським РВ УМВС України в Луганській області 19.08.2011 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.В. Здоровиця

14.01.2022