490/9208/21
н/п 2/490/4680/2021
У Х В А Л А

17 січня 2021 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал"

про визнання претензії незаконною

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про визнання претензії відповідача до позивача ОСОБА_1 на суму 7300,67грн. незаконною, необгрунтованою, такою що не відповідає дійсності.

В судовому засіданні 17.01.2022р. позивач позовні вимоги підтримав, вказав, що він є споживачем послуг по наданню до його житла, - квартири АДРЕСА_1 - водопостачання та водовідведення. Позивач вказує, що він не оскаржує розмір тарифу щодо послуги водопостачання, проте вважає, що нарахований розмір оплати вартості наданих йому послуг, починаючи з 2004 року, в сумі 7300,67грн. є незаконний, оскільки відповідач нараховує позивачу оплату за послуги щодо забезпечення водопостачанням із розрахунку за 2(дві) особи, а на думку позивача потрібно за одну особу, і нарахування вартості ідуть з 2004 року, які позивач вважає вже оплаченими. Тобто, позивач не погоджується з розрахунком величини вартості наданих відповідачем позивачу послуг за водопостачання та водовідведення, викладеним в повідомленні-рахунку за вересень 2021р.(ЄОР: 100156171) в частині вартості послуг: "вода та водовідведення".

Щодо позовної вимоги в цій справі як то визнати претензію про оплату комунальних послуг незаконною, необгрунтованою, такою що не відповідає дійсності, то суд приходить до наступного.

Відносини з приводу надання споживачам послуг з водопостачання та водовідведення регулюється Законом України "Про житлово комунальні послуги", Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (затв. постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.)

Обгрунтовуючи фактичні обставини по справі позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідач надсилає йому претензії про сплату наданих відповідачем послуг по водопостачанню та водовідведенню, тим самим пред?являючи позивачу вимогу про сплату комунальних послуг.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Щодо оскарження претензії про оплату комунальних послуг, то суд вважає, що складений працівниками водопостачальної організації розрахунок щодо нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення є лише фіксацією розміру величини вартості тих послуг які надає водопостачальна організація(відповідач). Тому оскарження лише факту здійснення розрахунку вартості наданих послуг, а також складання такої претензії (рахунку-повідомлення) та надсилання її особі, яку водопостачальна організація вважає споживачем, не встановлює для такої особи (споживача) будь-яких обов`язків і є різновидом претензії-вимоги, а оскарження такої претензії не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту цивільних прав.

Зазначена претензія може бути визнана як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування (стягнення) матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності такого нарахування величини вартості послуг та такої претензії.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 522/12901/17-ц зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018р. у справі № 800/559/17, від 03.04.2018р. у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018р. у справі № 9901/497/18.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заявлена позивачем ОСОБА_1 вимога як - визнати незаконною, необгрунтованою, такою що не відповідає дійсності претензію про оплату комунальних послуг щодо належної позивачу квартири, - не підлягають судовому розгляду в зв?язку з відсутністю права, що підлягає захисту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги про визнання претензії про оплату комунальних послуг не підлягають розгляду в суді, то провадження по справі слід закрити.

Керуючись п.1ч.1с.255, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про визнання претензії за вересень 2021р. про сплату вартості послуг по водопостачанню та водовідведенню в сумі 7300,76грн. незаконною , - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання копії рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя