Справа № 451/162/19 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/811/2164/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

судового засідання

07 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Фостяка А.Я.

представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про виселення згаданих відповідачів з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла (а.с. 135-142).

Дане рішення оскаржив представник позивачки.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 145-147).

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідачів заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду Верховним Судом справи № 451/391/17: за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на будівельні матеріали.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог клопотання представника відповідачів про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що згадане клопотання представника відповідачів підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Предметом позовних вимог у даній справі є виселення відповідачів зі спірного будинку (у якому вони є зареєстрованими та проживають з квітня 2002 року, тобто більше 20-ти років) без надання іншого житла.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (яким було відмовлено у задоволенні вищезгаданих позовних вимог) позивачка продовжує наполягати на задоволенні цих позовних вимог, а саме: на виселенні відповідачів зі спірного будинку без надання іншого житла.

Будь-які відомості про наявність у відповідачів іншого житла, на яке за законом вони мають право (а відтак у яке мають можливість переселитися), у матеріалах справи відсутні.

В той же час, у справі № 451/391/17 ОСОБА_1 , як позивачка, фактично оспорює право власності ОСОБА_4 (апелянта у даній справі) на частину будинковолодіння до складу якого входить спірний будинок.

Право кожної особи на житло гарантується статтею 47 Конституції України.

Положення цього конституційного принципу закріплені у частині четвертій статті 9 ЖК України.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до (зокрема) свого житла і наведене знайшло своє відображення у практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме: існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем проживання. Втрата житла будь-якою особою є найбільш крайньою формою втручання у право на житло та у право на повагу до житла.

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є крайньою формою втручання у її права на це житло.

Відтак, виходячи з того, що виселення відповідачів зі спірного будинку без надання їм іншого житла є крайньою формою втручання у їхні права на це житло, колегія суддів вважає за необхідне клопотання представника згаданих відповідачів задовольнити та зупинити апеляційне провадження у даній справі - до закінчення розгляду Верховним Судом у касаційному порядку вищезгаданої справи №451/391/17.

Керуючись ст.ст. 252, 381 ч.2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_6 , представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року - до закінчення розгляду Верховним Судом у касаційному порядку справи №451/391/17.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.