Справа № 209/752/22
Провадження № 2/209/615/22
РІШЕННЯ

іменем України

"17" червня 2022 р. м.Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право користування житловим приміщенням - житловою кімнатою, площею 9,2 кв.м., розташованою у квартирі АДРЕСА_1 , що є підставою для видачі йому ордеру на право зайняття зазначеного житлового приміщення.

В обґрунтування свого позову вказав, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську (м. Кам`янське) Дніпропетровської області. Його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 1986 року. Також він має старшого брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їхня родина постійно проживала та всі члени сім`ї були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка була отримана на склад сім`ї із чотирьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , на підставі Ордера №1240 від 28 серпня 1990 року, виданого Заводським РВК. Складається квартира із двох ізольованих кімнат, житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 52,3 кв.м. 26 січня 1993 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, але всі продовжували проживати в одному житловому приміщенні. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 квітня 1993 року, змінено умови договору найму житлового приміщення по АДРЕСА_2 , виділено у користування ОСОБА_2 дві кімнати, розмірами 20,1 кв.м. та 12,3 кв.м., виділено у користування ОСОБА_3 кімнату, розміром 9,2 кв.м., залишено в загальному користуванні коридор, санвузол, кухню. 22 квітня 1997 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 , і після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_2 ». 05 січня 2010 року шлюб між подружжям ОСОБА_2 було розірвано.Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_3 було визнано безвісно відсутнім і його було знято з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2019 року за ОСОБА_2 було визнано право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , і визнано її квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення в цілому, що давало право на отримання ордеру на користування всією квартирою і подальшу її приватизацію. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, не встигнувши оформити свої права на квартиру і була знята з реєстраційного обліку в квартирі. В квартирі по АДРЕСА_2 залишились бути зареєстрованими ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , однак проживає у зазначеній квартирі тільки ОСОБА_1 , одноособово сплачує комунальні платежі та квартплату за всю квартиру, не має заборгованості по комунальним платежам, тому вважає, що має право вирішувати питання про визнання за ним права на користування зазначеним житловим приміщенням, яким він користується з 1990 року, і визнання його квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення в цілому.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання (а.с.22).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.29).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представники позивача ОСОБА_1 - адвокат Кущ О.М. надала письмову заяву про розгляд справи без її часті та без участі позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просить позов задовольнити.

Представник Кам`янської міської ради Скала А.С. надала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і просить справу розглядати без участі представника Кам`янської міської ради.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2019 року (справа № 209/3259/19, провадження №2/209/1496/19) було встановлено, що на підставі Ордера №1240 від 28 серпня 1990 року, виданого Заводським РВК, на склад сім`ї із чотирьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , була виділена квартира адресою: АДРЕСА_2 , всі члени сім`ї були зареєстровані в квартирі та постійно в ній проживали. Складається квартира із двох ізольованих кімнат, житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 52,3 кв.м. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 квітня 1993 року, змінено умови договору найму житлового приміщення по АДРЕСА_2 , виділено у користування ОСОБА_2 дві кімнати, розмірами 20,1 кв.м. та 12,3 кв.м., виділено у користування ОСОБА_3 кімнату, розміром 9,2 кв.м., залишено в загальному користуванні коридор, санвузол, кухню. 22 квітня 1997 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 , і після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_2 ». Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_3 було визнано безвісно відсутнім і його було знято з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 .

Також, зазначеним Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2019 року за ОСОБА_2 було визнано право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , і визнано її квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення в цілому, що давало право на отримання ордеру на користування всією квартирою і подальшу її приватизацію. (а.с.13-16) .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04 березня 2020 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, та довідки про проживання за адресою АДРЕСА_2 , виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків «АЛМАЗ-2016» від 29.10.2021 року, позивач ОСОБА_1 дійсно зареєстрований і проживає постійно з 14.09.1990 року (а.с.18).

Відповідно до довідки, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків «АЛМАЗ-2016» від 06.11.2021 року, заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 немає (а.с.19)

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права користування жилим приміщенням після смерті наймача цього приміщення. Вказані правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Відповідно до ст. 817 ЦК України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому. Особи, які вселилися у житло відповідно до частини першої цієї статті, набувають рівних з іншими особами прав користування житлом, якщо інше не було передбачено при їх вселенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду.

Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України № 6-60цс12 від 11 липня 2012 року, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З письмових доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з 1990 року на законних підставах в якості члена сім`ї матері ОСОБА_2 - померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , і набув рівного з іншими членами сім`ї наймача права користування жилим приміщенням, оскільки про наявність іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням матеріали справи не містять.

У зв`язку з наведеним вище суд доходить висновку, що в зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_2 та відсутності інших членів її сім`ї, позивач вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позивач не заявив вимогу про відшкодування йому витрат по сплаті судового збору, то витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право користування житловою кімнатою, площею 9,2 кв.м., розташованою у квартирі АДРЕСА_1 , що є підставою для видачі ОСОБА_1 ордеру на право зайняття житлового приміщення, площею 9,2 кв.м., у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень залишити за позивачем

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційногго суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17.06.2022 року.

Суддя Лобарчук О.О.