УХВАЛА

про забезпечення позову

Справа № 495/8922/22

Номер провадження 2-з/495/78/2022

11 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі Саханові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат» про зобов`язання виконати умови договору про надання послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат» з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

10.11.2022 року позивачем подана заява про зміну предмета позову, якою додатково заявлена вимога про зобов`язання виконати умови договору. Таким чином, позовними вимогами є зобов`язання ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», виконати умови договору про надання послуг від 11.07.2022 року, відшкодування матеріальної шкоди шляхом стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 штрафу в розмірі 518 504,00 (п`ятсот вісімнадцять тисяч п`ятсот чотири) гривні 00 копійок, відшкодування моральної шкоди шляхом стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошової суми в розмірі 50 000,00 (п`ятидесяти тисяч) гривень.

За результатами автоматизованого розподілу від 10.11.2022 року справа передана для розгляду судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярському О.О., яка отримана суддею 10.11.2022 року.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2022 року провадження у справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Також, 10.11.2022 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у якій просить суд:

- заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальним органам проводити реєстраційні дії щодо будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», , місцезнаходження: Одеська область, місто Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 45.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на наступні обставини.

Згідно з обставинами позову зазначено наступне:

Відповідно до п.1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає, а Замовник приймає та сплачує комплексні послуги, які можуть включати надання всіх або будь-яких окремих послуг ( надалі Послуги):

1.1.1. Транспортування соняшникової олії нерафінованої екстракційної вищого та першого гатунку ДСТУ 4492:2017 (далі- Майно) з адреси Замовника: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська, 27 до місця зберігання Майна Виконавцем та після закінчення строку договору з місця зберігання Майна Виконавцем Замовнику за визначеною адресою Замовника.

1.1.2. Приймання та визначення кількості Майна, яке надходить Виконавцю;

1.1.3. Здійснення контролю якості Майна при надходженні до місця зберігання Виконавця;

1.1.4. Зберігання Майна;

1.1.5. Передача обсягу Майна, що в будь-який час обліковується в обліку Виконавця як Майно, яким може розпоряджатися Замовник та надавати інструкції Виконавцю щодо його приймання, зберігання та відвантаження третій особі та приймання на користь Замовника з обсягу Майна у третіх осіб, що зберігається у Виконавця.

Відповідно до п. 2.1. Договору Виконавець зобов`язаний:

2.1.1. Забезпечити своєчасне та повне надання Послуг за цим Договором;

2.1.2. Забезпечити наявність технічних засобів, необхідних для надання Послуг за цим Договором;

2.1.3. Забезпечувати транспортування Майна від Замовника до адреси зберігання Виконавця згідно п. 1.2. Договору та з адреси зберігання Виконавця на адресу Замовника;

2.1.4. Вживати всіх необхідних заходів для здійснення контролю якості Майна та забезпечення схоронності Майна протягом строку зберігання.

2.1.5. Зберігати Майно з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження Майна Замовника.

2.1.6. Нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження Майна, переданого на зберігання, його комплектність у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту одержання Майна від Замовника та до моменту його повернення Замовникові.

2.1.7. Повернути Майно Замовникові за першою вимогою останнього.

Відповідно до п. 1 акту приймання-передачі № 1 від 11 липня 2022 року Замовник передає, а Виконавець приймає на зберігання таке Майно: Соняшникову олію нерафіновану екстракційну вищого та першого гатунку ДСТУ 4492:2017 кількістю 197 тон вартістю 10 370 080,00 гривень 00 копійок.

Таким чином, Виконавець прийняв Майно від Замовника, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі та транспортував до місця зберігання Майна згідно умов договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору та закінчується 10 вересня 2022 року. Згідно з п. 7.3, 7.4. Договору Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. У випадку, якщо за 5 днів до закінчення строку дії цього Договору Сторони не повідомлять одна одну про його припинення, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Позивач направив Відповідачу повідомлення 02 вересня 2022 року про припинення Договору згідно встановлених строків та щодо повернення Майна не пізніше 17 вересня 2022 року, однак і на теперішній час передане Майно Відповідачу згідно Договору не отримав. Вже декілька тижнів представник Відповідача на зв`язок не виходить (зазначене повідомлення отримане позивачем).

Позивач зазначає, що у разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. У цьому висновку Суд звертається до правової позиції, сформульованої Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Позивачем заявлена немайнова вимога щодо зобов`язання ПАТ «Іллічівський олійножировий комбінат» виконати умови договору про надання послуг від 11.07.2022 року, що є немайновою вимогою, а тому позивачу враховуючи обставини позову достатньо довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушеного права позивача в рамках одного судового провадження.

Позивачу відомо про те, що Відповідачу належить земельна ділянка площею 8,5895, кадастровий номер :03:001:0011, що підтверджується Витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08.11.2022 року, однак Позивач не має відомостей щодо вартості земельної ділянки та не має спеціальних знань з приводу оцінки та доступу до майна для здійснення оцінки майна спеціалістом. Крім того, згідно відомостей, зазначених у Витягу вбачається, що зазначене майно обтяжене іпотекою та забороною відповідно до іпотечних договорів серія та номер 1791, виданий 27.07.2012 року, серія та номер 1788, виданий 27.07.2012 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінова А.В., іпотекодержателі згідно іпотечних договорів має першочергове право на зазначене майно, а тому дивлячись на те, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати права третіх осіб, Позивач вважає, що не може забезпечити позов шляхом накладення заборони на нерухоме майно.

Разом з тим, Публічне акціонерне товариство «Іллічівський олійножировий комбінат» має Статутний капітал вартістю 10 265 750,00 гривень, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.11.2022 року.

Дивлячись на те, що Позивачем було передано Відповідачу за договором надання послуг на зберігання Майно вартістю 10 370 080,00 гривень, та розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 568 504,00 гривень позивач вважає, що заходи забезпечення позову, які він просить застосувати є співмірними із позовними вимогами та адекватними. Зазначені заходи забезпечення позову не будуть впливати жодним чином на господарську діяльність Відповідача та не порушуватиме прав третіх осіб.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви про забезпечення позову суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин з приводу укладення між ОСОБА_1 та ПАТ «Іллічівський олійножировий комбінат» було укладено договір про надання послуг.

Позовними вимогами є зобов`язання ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», виконати умови договору про надання послуг від 11.07.2022 року, відшкодування матеріальної шкоди шляхом стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 штрафу в розмірі 518 504,00 (п`ятсот вісімнадцять тисяч п`ятсот чотири) гривні 00 копійок, відшкодування моральної шкоди шляхом стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошової суми в розмірі 50 000,00 (п`ятидесяти тисяч) гривень.

Також матеріалами справи встановлено, що Відповідно до п.1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає, а Замовник приймає та сплачує комплексні послуги, які можуть включати надання всіх або будь-яких окремих послуг ( надалі Послуги):

1.1.1. Транспортування соняшникової олії нерафінованої екстракційної вищого та першого гатунку ДСТУ 4492:2017 (далі- Майно) з адреси Замовника: АДРЕСА_1 до місця зберігання Майна Виконавцем та після закінчення строку договору з місця зберігання Майна Виконавцем Замовнику за визначеною адресою Замовника.

1.1.2. Приймання та визначення кількості Майна, яке надходить Виконавцю;

1.1.3. Здійснення контролю якості Майна при надходженні до місця зберігання Виконавця;

1.1.4. Зберігання Майна;

1.1.5. Передача обсягу Майна, що в будь-який час обліковується в обліку Виконавця як Майно, яким може розпоряджатися Замовник та надавати інструкції Виконавцю щодо його приймання, зберігання та відвантаження третій особі та приймання на користь Замовника з обсягу Майна у третіх осіб, що зберігається у Виконавця.

Відповідно до п. 2.1. Договору Виконавець зобов&apos;язаний:

2.1.1. Забезпечити своєчасне та повне надання Послуг за цим Договором;

2.1.2. Забезпечити наявність технічних засобів, необхідних для надання Послуг за цим Договором;

2.1.3. Забезпечувати транспортування Майна від Замовника до адреси зберігання Виконавця згідно п. 1.2. Договору та з адреси зберігання Виконавця на адресу Замовника;

2.1.4. Вживати всіх необхідних заходів для здійснення контролю якості Майна та забезпечення схоронності Майна протягом строку зберігання.

2.1.5. Зберігати Майно з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження Майна Замовника.

2.1.6. Нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження Майна, переданого на зберігання, його комплектність у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту одержання Майна від Замовника та до моменту його повернення Замовникові.

2.1.7. Повернути Майно Замовникові за першою вимогою останнього.

Відповідно до п. 1 акту приймання-передачі № 1 від 11 липня 2022 року Замовник передає, а Виконавець приймає на зберігання таке Майно: Соняшникову олію нерафіновану екстракційну вищого та першого гатунку ДСТУ 4492:2017 кількістю 197 тон вартістю 10 370 080,00 гривень 00 копійок.

Таким чином, Виконавець прийняв Майно від Замовника, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі та транспортував до місця зберігання Майна згідно умов договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору та закінчується 10 вересня 2022 року. Згідно з п. 7.3, 7.4. Договору Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. У випадку, якщо за 5 днів до закінчення строку дії цього Договору Сторони не повідомлять одна одну про його припинення, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Позивач направив Відповідачу повідомлення 02 вересня 2022 року про припинення Договору згідно встановлених строків та щодо повернення Майна не пізніше 17 вересня 2022 року, однак і на теперішній час передане Майно Відповідачу згідно Договору не отримав. Вже декілька тижнів представник Відповідача на зв`язок не виходить (зазначене повідомлення отримане позивачем).

Відповідно до постанови ВС України від 27.08.2019 у справі № 910/608/19 суд зазначив, що підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що підставами для звернення до суду з зазначеною позовною заявою стало фактичне невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг від 11.07.2022 року.

У разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. У цьому висновку Суд звертається до правової позиції, сформульованої Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Позивачем заявлена немайнова вимога щодо зобов`язання ПАТ «Іллічівський олійножировий комбінат» виконати умови договору про надання послуг від 11.07.2022 року, що є немайновою вимогою, а тому позивачу враховуючи обставини позову достатньо довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушеного права позивача в рамках одного судового провадження.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Зокрема Ухвалою Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 522/11201/20 визначено, що ефективний захист права власності позивачів, можливість поновлення порушених прав та інтересів позивачів, а також виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог можуть бути забезпечені судом шляхом постановлення ухвали про заборону вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вказує ОСОБА_1 , позивачу відомо про те, що відповідачу належить земельна ділянка площею 8,5895, кадастровий номер :03:001:0011, що підтверджується Витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08.11.2022 року, однак Позивач не має відомостей щодо вартості земельної ділянки та не має спеціальних знань з приводу оцінки та доступу до майна для здійснення оцінки майна спеціалістом. Крім того, згідно відомостей, зазначених у Витягу вбачається, що зазначене майно обтяжене іпотекою та забороною відповідно до іпотечних договорів серія та номер 1791, виданий 27.07.2012 року, серія та номер 1788, виданий 27.07.2012 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінова А.В., іпотекодержателі згідно іпотечних договорів має першочергове право на зазначене майно, а тому дивлячись на те, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати права третіх осіб, Позивач вважає, що не може забезпечити позов шляхом накладення заборони на нерухоме майно.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Іллічівський олійножировий комбінат» має Статутний капітал вартістю 10 265 750,00 гривень, що підтверджується відповідним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.11.2022 року, наявним в матеріалах заяви.

Дивлячись на те, що Позивачем було передано Відповідачу за договором надання послуг на зберігання Майно вартістю 10 370 080,00 гривень, та розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 568 504,00 гривен, суд приходить до висновку, що при застосуванні вказаних заходів забезпечення позову буде дотримано принципів співмірності та адекватності, На думку суду, зазначені заходи забезпечення позову не будуть впливати жодним чином на господарську діяльність Відповідача та не порушуватиме прав третіх осіб.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява № 22774/93).

Необхідність забезпечення позову має відповідати вимозі пропорційності втручання у право особи цілям, яких потрібно досягти. З одного боку перед судом стоїть завдання гарантувати конституційний та міжнародно-правовий принцип обов`язковості судового рішення в тому, що стосується його виконання, а з іншого повага до права особи мирно володіти своїм майном. Таким чином, метою тесту пропорційності є встановлення способу та ступеню обмеження особи у реалізації його права; до яких саме негативних наслідків призведе таке обмеження, покладене на цю особу.

Не існує вичерпного переліку факторів, які мають бути враховані під час оцінювання судом необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Ці фактори можуть змінюватись, залежно від фактичних обставин справи та характеру відповідного втручання.

Зокрема, при дослідженні питання про відповідність забезпечення позову вимозі пропорційності суд має здійснити оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також необхідно звернути увагу на положення ч. 2 ст.80та ст.89 ЦПК України, відповідно до яких цивільному судочинству загалом, та питанню забезпечення позову зокрема, притаманний стандарт доведення «внутрішнє переконання судді».

Таким чином, вимоги цивільного процесуального законодавства щодо доведення певних фактів як підстав для вжиття заходів забезпечення позову вказують на необхідність їх вжиття у тому випадку, коли наявні в матеріалах справи докази скоріше вказують на ймовірність настання певних обставин, ніж на протилежний висновок.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018р. у справі № 915/508/18 та від 12.03.2020р. у справі № 916/3479/19.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального закону суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідачів.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року (справа № 61-11274св18).

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, не впливає на матеріальний стан відповідачів, та власників вказаного нерухомого майна та не може вплинути на фінансову діяльність підприємств у разі її здійснення, чи понесення ними додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачів будь-яких збитків. Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення та застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки. (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Одночасно суд звертає увагу відповідача на те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом та може бути скасований у разі представлення суду доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд постановляє вказане рішення на підставі наявних матеріалах справи доказів.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальним органам проводити реєстраційні дії щодо будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», , місцезнаходження: Одеська область, місто Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 45, є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та виключить можливість обмеження права у здійсненні господарської діяльності Відповідача та не порушуватиме прав третіх осіб, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат» про зобов`язання виконати умови договору про надання послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, районним державним адміністраціям), а також державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальним органам проводити реєстраційні дії щодо будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за заявами та/або зверненнями будь-яких осіб відносно ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Іллічівський олійножировий комбінат», , місцезнаходження: Одеська область, місто Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 45.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О. Боярський