ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/4555/21 Номер провадження 22-ц/814/3140/22Головуючий у 1-й інстанції Герцов О.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Хіль Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідач є його батьком. Позивач є повнолітнім і продовжує навчання на 1 курсі Вищого навчального закладу «Міжрегіональної академії управління персоналом» Харківський інститут, за напрямом внутрішня безпека. Навчання здійснюється за контрактом. Відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина в період його навчання не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу.

Позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 16 листопада 2021 року до закінчення навчання - до лютого 2026 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішення у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Зазначає, що місцевим судом не взято до уваги, що на даний час відповідач має мінливий дохід, а також згідно виконавчого листа сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , а тому висновок суду про стягнення аліментів у розмірі ј частини усіх видів заробітку суперечить нормам ст. 198 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 березня 2011 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №79.(а.с.6)

ОСОБА_2 є повнолітнім і продовжує навчання на 1 курсі Вищого навчального закладу «Міжрегіональної академії управління персоналом» Харківський інститут, термін навчання до лютого 2026 року.(а.с.7).

Матеріали справи містять квитанції про оплату за навчання ОСОБА_2 від 04.08.2021 року на суму 2875,00 гривень та від 04.08.2021 року на суму 4815,00 гривень, від 11.11.2021 року на суму 4518,00 гривень, від 11.11.2021 року на 2875,00 гривень. (а.с.8,9).

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд дійшов висновку, що враховуючи надані у справі докази, відповідач має можливість сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно статей 12, 81 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду позивач вказував, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, оскільки має дохід від неофіційної трудової діяльності.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області відкрито виконавче провадження, згідно виконавчого листа №623/4150/20 від 18.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази майнового стану відповідача, які б підтверджували можливості надавати допомогу позивачу у заявленому розмірі.

Ухвалюючи рішення, суд не звернув уваги на обставини справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, зокрема стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку про зміну рішення місцевого суду, та зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з з моменту подачі позову до суду, тобто з 16 листопада 2021 року до закінчення навчання - до лютого 2026 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 16 листопада 2021 року до закінчення навчання - до лютого 2026 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

Л.М. Хіль