ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С ТА Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання здійснення заходів примусового виконання рішення суду

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання здійснення заходів примусового виконання рішення суду, заінтересована особа ОСОБА_2 , державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.1-6).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання здійснення заходів примусового виконання рішення суду- повернуто без розгляду. Роз`яснено, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (а.с.22).

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження по справі. Стягнути з Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь ОСОБА_3 судові витрати (а.с.25-27).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Повертаючи скаргу, суд 1 інстанції виходив із того, що заявником до скарги надано докази направлення скарги лише державному виконавцю Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), доказів направлення скарги іншим учасникам справи, а саме боржнику ОСОБА_2 до матеріалів скарги не додано. Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Проте погодитися з вказаним висновоком, колегія суддів не може.

Суд встановив, що відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги

За ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 вказаного Кодексу до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), за ч. 4 цієї норми суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог зазначеної вище ч. 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином як ст. 183, так і ст. 448 ЦПК України покликані забезпечити процесуальні права учасників справи щодо обізнаності про предмет судового розгляду за зверненням відповідної особи, проте іншим учасником справи за даною скаргою є окрім відділ державної виконавчої служби, боржник, однак, процесуальний обов`язок повідомлення якого про скаргу лежить не лише на особі, яка подала скаргу, а і на суді. Постановленням ухвали про повернення скарги без розгляду судом першої інстанції було проявлено надмірний формалізм.

Застосування судом першої інстанції положень ст. 183 ЦПК України є помилковим та безпідставним, оскільки норми даної статті передбачають вимоги до форми та змісту заяви з процесуальних питань, а не вимоги до форми та змісту скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Отже, повернення скарги з підстав ненадання доказів на підтвердження направлення учасникам справи копії скарги та доданих матеріалів, не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження за скаргою.

Щодо вимог апеляційної скарга про стягнення судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанова про передачу справи для вирішення питання про відкриття провадження не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц.

За результатами розгляду спору та ухвалення остаточного рішення судові витрати підлягають розподілу відповідно до загальних правил розподілу судових витрат.

Апеляційний суд наголошує, що після ухвалення у справі остаточного судового рішення, скаржник не позбавлений можливості звернутися до суду, який ухвалив остаточне рішення у справі, з клопотанням про розподіл судових витрат, включаючи витрати, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетовська від 20 липня 2022 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження за скаргою.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: