Справа № 450/5458/21 Провадження № 2/450/694/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою представника позивача адвоката Масляного Юрія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет спору) надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

суд постановив таке рішення:

підстава заяви (позиція заявника): представник позивача, адвокат Масляний Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач з народження проживав у квартирі у АДРЕСА_1 із батьками та ОСОБА_2 , якій ця квартира належала. З плином часу спільного проживання у них з ОСОБА_2 зародились фактично родинні відносини, вона називала позивача внуком, а він її бабцею. У ОСОБА_2 була мама похилого віку, яка проживала в с. Товщів. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері, ОСОБА_2 переїхала жити в с. Товщів, де проживала до смерті. Після смерті матері ОСОБА_2 успадкувала будинок і оформила право власності на земельну ділянку (пай), якою користувалась її мама. У 2015 році позивач виїхав на роботу за кордон, та з цього часу в Україну навідувався не часто. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Оскільки позивач на час її смерті перебував за кордоном, організацією поховання займалась його мама, ОСОБА_3 . На час своєї смерті ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_2 , який на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2013 року вона відчужила позивачу.

У червні 2021 року, приїхавши в Україну, в будинку, де проживала та померла ОСОБА_2 , позивач виявив складені нею 2 заповіти на його користь. Згідно з одним із заповітів, посвідченим 22.09.2017 року приватним нотаріусом Гірником І.А., ОСОБА_2 заповіла позивачу, як внуку, все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті.

Відповідно до другого заповіту, посвідченого сільським головою Вовківської сільської ради 04.10.2017 року, ОСОБА_2 заповіла позивачу все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті. Про те, що позивач її внук у цьому заповіті не згадувалося.

В подальшому позивач дізнався, що у власності ОСОБА_2 була земельна ділянка площею 2,5992 га, кадастровий номер :12:000:0286, отримана нею у власність на підставі розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №620 від 31.08.2007 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась. Спадкодавиця була одинокою, батьків, чоловіка та дітей на час своєї смерті не мала, спадкодавців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_2 немає.

Про існування вищезгаданих заповітів позивачу відомо не було. Про їх існування він дізнався лише у червні 2021 року, вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

В грудні 2021 року позивач через представника звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефіра Р.В. щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини, та роз`яснено, що подальше вирішення питання оформлення спадкових справ можливе лише у випадку звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно до суду.

В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не прибув. 04.05.2022 року подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, просить встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 6 місяців.

Позиція відповідача: відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно поштового повідомлення було отримано.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

Явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, клопотань до суду не скеровував.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

22.12.2021 року ухвала про відкриття провадження; 15.02.2022 року заява представника позивача про проведення підготовчого засідання у відсутності; 15.02.2022 року заява про виклик та допит свідка; 15.02.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 21.03.2022 року ухвала судового засідання; 04.05.2022 року заява представника позивача про розгляд справи у відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 02.12.2020 року серія НОМЕР_1 .

До дня своєї смерті ОСОБА_2 проживала за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою від 04.08.2021 року №1697, виданою начальником ЦНАП Тузяком П.Т.

Вказаний житловий будинок АДРЕСА_2 перебуває у власності позивача на підставі договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірник І.А., зареєстрованого в реєстрі за №1360.

За життя ОСОБА_2 склала на користь позивача два заповіти, а саме:

-22.09.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірник І.А., зареєстрований в реєстрі за №951, згідно якого все її нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідає своєму онуку ОСОБА_1 ;

-04.10.2017 року, посвідчений сільським головою Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Ільницьким В.Я., зареєстрованим в реєстрі за №8, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає ОСОБА_1 .

Після смерті заповідача ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,5992 га, кадастровий номер :12:000:0286, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованою 30.07.2021 року, номер довідки 268344357.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, спадкова справа після її смерті не заводилася, що стверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Юрчук І.А. 14.08.2021 року № витягу 66023474.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Позивач в установлений законом шестимісячний термін після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки, як вбачається з копії паспорта громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_2 та інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (довідка від 05.11.2021 року №91/Б-14842-8278) з 11.07.2018 року по 09.06.2021 року перебував за межами України та йому не було відомо про існування складених ОСОБА_2 в його користь заповітів.

На звернення представника позивача до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. листом від 10.12.2021 року №330/01-16 відмовив у видачі свідоцтва, оскільки ОСОБА_1 не був зареєстрований із спадкодавцем на час її смерті, у вказаний 6-місячний строк для прийняття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Роз`яснив, що подальше вирішення питання щодо оформлення ОСОБА_1 спадкових прав можливе лише у випадку звернення спадкоємця до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Як встановлено судом, про існування складених ОСОБА_2 заповітів на його користь позивачу відомо не було, оскільки на момент відкриття спадщини позивач тривалий час перебував за кордоном, що стало основною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини.

Необізнаність спадкоємця про заповіт є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини та підтверджується судовою практикою, коли суд приходив до висновку, що факт наявності заповіту на користь особи як спадкоємця майна, але необізнаність її про існування такого є поважною причиною пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Така позиція відображена у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18 (провадження №61-14962св19), від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд приходить до переконання, що причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем є поважними, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, які суд приймає до уваги, як належні докази, на підтвердження їх поважності.

Відносини з приводу визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В абз. 21 п. 2 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 13 березня 2020 року № 314/2550/17, 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2212-IX від 21.04.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відтак, суд вважає обґрунтованою клопотання представника позивача, адвоката Масляного Ю.А. про встановлення позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 351 - 355 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд ,-

ухвалив:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Масляного Юрія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про надання додаткового строку на прийняття спадщини, - задоволити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном шість місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81131, Львівська область, Львівський район, с. Солонка, вул. Центральна, 3.

СуддяД. А. Кукса