_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-3149/10
Провадження № 4-с/947/29/22
УХВАЛА

10.06.2022

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С., розглянувши у судовому засіданні cкаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ :

Гончар звернувся зі скаргою до суду у якій просив суд зобов`язати державного виконавця Білика Р.В. врахувати квитанції про сплату ним аліментів на загальну суму 47000 грн.,скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 26.01.2022р. та зобов`язати державного виконавця скасувати вжиті ним заходи тимчасового обмеження.

Скарга вмотивована тим, що після відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів, починаючи з 2010р., ним, на адресу ОСОБА_2 , поза виконавчим провадженням надсилалися певні суми коштів, вважає, що ці суми повинні бути враховані у виконавчому провадженні.

Представник скаржника та сам скаржник скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Інші учасники справи у засідання не прибули, повідомлялися належним чином про час та місце його провадження.

Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши скаргу, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-3149/10 від 6.04.2010р. було 07.02.2012р. відкрито виконавче провадження №31124371 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання останньої аліментів у сумі 400 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2021р. внесені виправлення в рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2010 року по справі № 2-2149/10, викладено другий абзац резолютивної частини рішення наступним чином:

«Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Внесені зміни у резолютивну частину виконавчого листа №2-3149/10, виданого 06.04.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів на утримання дружини, виклавши її у наступній редакції: «Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Постановою від 16.02.2018р. відносно боржника, державним виконавцем Тиналюк Г.Г. встановлені тимчасові обмеження у праві на полювання.

Постановами від 17.02.2018р. відносно боржника, державним виконавцем Тиналюк Г.Г. встановлені тимчасові обмеження у праві на керування транспортними засобами, праві виїзду за кордон, користуванні мисливською зброєю.

Постановою від 19.03.2019р. Державного виконавця Ткачова А.В. скасовані заходи примусового виконання щодо виконання виконавчого листа №2-3149/10 від 6.04.2010р., а ОСОБА_1 виключено з Єдиного реєстру боржників.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 447 ЦПК України та стаття 74 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, що відповідає поданий скарзі та свідчить про належність скаржника.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів. Так, відповідно до вимог зазначеної статті, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувану і боржнику в тому числі у разі подання заяви стягувачем або боржником. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку,встановленому законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби,приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках,встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно із пунктами 3, 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (частина 3статті 195 СК України).

Стороною скаржника до суду надано копії квитанцій(а.с.22-31) про перерахування певних коштів на ім`я « ОСОБА_4 », розписки (а.с.32-33) та дві нотаріально підписані заяви (а.с.34-43) про отримання стягувачем певних коштів у якості сплати аліментів.

Державним виконавцем Білик Р.В. здійснений розрахунок заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 , на її утримання, згідно якого заборгованість по аліментам станом на 26.01.2022 р., за період з 30.03.2010р. по 24.12.2010р. за складає 4000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, що боржник ОСОБА_5 звертався 8.09.21р. та 20.09.21р. до виконавчої служби з заявами про допомогу у врахуванні коштів, які він сплачував у якості аліментів з 1.01.2019р. по серпень 2021р.

Крім цього, до матеріалів додано заяву ОСОБА_1 сестри боржника, від 20.09.21р., у якій вона зазначала, що з січня 2019р. по серпень 2021р. перераховувала кошти на картку ОСОБА_2 у якості сплати аліментів за його брата ОСОБА_3 , у додатках зазначала приєднання до матеріалів виконавчого провадження чеків та розписок на підтвердження сплати аліментів.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо домовленостей між сторонами виконавчого провадження, тобто боржником та стягувачем,з приводу перерахунку аліментів іншою особою ОСОБА_6 , жодних доказів на підтвердження таких обставин боржником не надано.

Матеріали справи не містять інформації, що саме боржник звертався з будь-якими заявами до виконавчої служби щодо здійснення перерахунку заборгованості аліментів у зв`язку із неправильним (не врахуванням чеків, розписок та нотаріальних заяв) обчисленням заборгованості по аліментах, та надавав при цьому державному виконавцю зазначені вище квитанції, розписки та нотаріальні заяви.

Жодних доказів того, що стягувач ОСОБА_2 отримала ті кошти, на які посилався скаржник та його представник у квитанціях, що були перераховані чеками, у справі також не має.

З огляду на викладене, суд не приймає доводи боржника та його представника щодо зобов`язання врахування квитанцій, розписок та заяв на підтвердження сплати аліментів, оскільки при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам, державний виконавець правомірно не врахував їх.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Усі інші доводи та аргументи боржника та його представника є безпідставними та відхиляються судом, оскільки не спростовують правомірність дій державного виконавця.

Під час проведення виконавчих дій належним чином дотримано приписи чинного законодавства щодо проведення примусового виконання рішення, доводи скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим, скарга задоволенню не підлягає.

Суд роз`яснює, що оскільки ухвалою суду від 25.11.2021р. внесені виправлення в рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2010 року по справі № 2-3149/10 та виконавчий лист, то скаржник має право подати до суду заяву в порядку ст. 432ч.2 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.447-451 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бескровний Я. В.