Справа № 930/1975/21
Провадження №2/930/77/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права в порядку спадкування за законом не нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме земельну частку (пай) розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Південний Буг» (с.Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області), на яку мав право її чоловік - ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.04.1983 року між нею - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено шлюб, після реєстрації якого її прізвище змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження її чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками являються ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Шлюбні стосунки між батьками її чоловіка не склались і його мати , ОСОБА_11 разом із сином ОСОБА_12 переїхала проживати в с. Воробіївку до будинку своїх батьків.

З 1973 року мати чоловіка позивачки, ОСОБА_11 проживала однією сім`єю із ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 замінив чоловікові позивачки батька .

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати чоловіка позивачки, ОСОБА_11 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , вітчим чоловіка позивачки, який постійно проживав і був зареєстрований в с. Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, на право на земельну ділянку розміром 3.15 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0279999 .

Спадкоємцем за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 був чоловік позивачки, ОСОБА_4 , як утриманець померлого, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, який спадщину прийняв, але за життя не встиг одержати правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Немирівського районного суду від 15.06.2021 року встановлено факт перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 1990 року по 08.06.1995 року. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , як непрацездатної особи, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі № 4072 посвідченої державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Люлько Л.М., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина - ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - їхні із ОСОБА_4 діти, також є спадкоємцями свого батька, ОСОБА_4 , однак спадщину не прийняли.

У позивачки виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку розміром 3.15 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області, на яку мав право її чоловік ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_5 , що належала останньому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0279999 .

06.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

06.08.2021 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №715 /02-31, а саме: видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Південний Буг» (с. Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області), належного ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем якого за законом був ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав.

Підставою відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину є те, що було встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0279999, був виданий 19 лютого 1997 року Немирівською районною державною адміністрацією, тобто після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У зв`язку з викладеним позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Немирівського районного суду Войницької Т.Є. 03.09.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

09.06.2022 року ухвалою Немирівського районного суду витребувано з Немирівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Ухвалою Немирівського районного суду 29.08.2022 року замінено відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на належного відповідача - Немирівську міську раду.

У підготовче судове засідання представник позивача - адвокат Примакова В.В. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача - Немирівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, щодо задоволення позову не заперечував.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 16.04.1983 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_13 уклали шлюб, після чого їм присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 (серії НОМЕР_5 ) та ОСОБА_3 (серії НОМЕР_6 ), по-батькові ОСОБА_14 значиться - « ОСОБА_15 », тоді, як згідно свідоцтва про народження (серії НОМЕР_7 ), свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 ) та інших - « ОСОБА_16 ».

Згідно із словником-довідником «Власні імена людей»( Л.Г.Скрипник , Н.П.Дзятківська ; ред. В. М. Русанівський; НАН України, Ін-т мовознавств ім. О. О. Потребні. - 3-тє вид., випр. - Київ: Наук. Думка 2005) українські записи чоловічого імені «ОСОБА_25» та чоловічого імені «ОСОБА_26» є ідентичними (а.с.89).

Діти спадкодавця - ОСОБА_19 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_8 ) та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 ) спадщину після смерті батька не приймали, про що свідчить спадкова справа 624/2001, заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , з якої встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ №130119, виданого 04.07.2001 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Люлько Л.М., спадкоємицею майна гр. ОСОБА_4 є його дружина гр. ОСОБА_1 , а саме: легкового автомобіля марки М-2140 та грошових заощаджень, що належали гр. ОСОБА_11 , спадкоємцем якої був її син гр. ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ №180116 - одноповерхового дерев`яно-валькованого житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 ; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ №049193 - одноповерхового із блоку ракушняку житлового будинку з господарчими будівлями, житловою площею 38,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 ; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2002 - майнового паю, що знаходиться в СТОВ Немирів МТС с.Воробіївка, Немирівського району Вінницької області та належить гр. ОСОБА_11 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Південний Буг» (с.Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області), належного ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом був ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав.

Згідно рішення Немирівського районного суду від 15.06.2021 встановлено факт перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_5 та факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 .

06.08.2021 року державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за зазначеною заявою у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0279999, був виданий після смерті ОСОБА_5 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 ( 720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право особи на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.03.2020 у цивільній справі № 396/1683/18-ц.

Право на земельну частку (пай) згідно зі статтею 2 зазначеного Указу мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу чи акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше в них працювали і залишаються членами якогось із них відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними на підприємствах, у кооперативах, товариствах із числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією, яка й видає громадянам сертифікати на право на земельну частку (пай). Згідно зі змістом цього документа (форму якого затверджено відповідно до названого вище Указу Президента України постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ), право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Південний Буг» (с.Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області) виникло внаслідок того, що він був членом КСП «Південний Буг» с.Воробіївка, що підтверджується повідомленням начальника Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №114/25-21 від 17.12.2021 про те, що згідно списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Південний Буг» с.Воробіївка, що додається до державного акту серії ВН №001 від 10.01.1994 року, на право колективної власності, прізвище ОСОБА_5 було включено та додатком 2 до розпорядження Немирівської районної державної адміністрації від 28.10.2004 №371( «Про затвердження схеми поділу, проекту організації території земельних часток (паїв), технічної документації по передачі земельних часток (паїв) у власність та видачу громадянам державних актів на право власності на земельні ділянки на території Воробіївської сільської ради (книга2) ), в якому в Списку померлих власників земельних часток (паїв), на які будуть виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод за № 59 значиться ОСОБА_5 , площа 4,1018 га., а також Актом розподілу земельних часток (паїв) із земель спільної сумісної власності між власниками земельних сертифікатів на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 25 серпня 2004 року, в якому під № 267 значиться ОСОБА_5 , сертифікат серії НОМЕР_9 , номер земельної ділянки - 124.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Воробіївка Немирівського району Вінницької області (свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 ) та не встиг отримати правовстановлюючий документ на вказану земельну частку (пай) у зв`язку зі смертю.

На право на вищезазначену земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення Немирівської РДА від 19.09.1996 року №269, як члену КСП «Південний Буг» с.Воробіївка Немирівського району Вінницької області, 19.02.1997 року видано сертифікат серії ВН №0279999, тобто після смерті ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН №0279999, в Акті розподілу земельних часток (паїв) із земель спільної сумісної власності між власниками земельних сертифікатів на території Воробіївської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 25 серпня 2004 року під № 267, в Списку померлих власників земельних часток (паїв), на які будуть виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод за № 59 ОСОБА_20 записаний як «ОСОБА_27» ОСОБА_21 , тоді, як згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 ОСОБА_20 значиться як « ОСОБА_22 .

Згідно із словником-довідником «Власні імена людей»( Л.Г.Скрипник , Н.П .Дзятківська; ред. В. М. Русанівський; НАН України, Ін-т мовознавств ім. О. О. Потребні. - 3-тє вид., випр. - Київ: Наук. Думка 2005) українські записи чоловічого імені « ОСОБА_28 » та чоловічого імені «ОСОБА_27» є ідентичними (а.с.86).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах по спадкування від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 525 та 526 ЦК Української РСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно норм ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

За положеннями ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу).

Стаття 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачкою спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла, а інші спадкоємці спадщину не приймали, тому слід визнати за нею право на земельну частку (пай), яку ОСОБА_4 успадкував після смерті свого вітчима ОСОБА_5 , право на яку останній отримав за життя, як член КСП «Південний Буг» (с.Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області), хоча і не встиг оформити у зв`язку із смертю.

З огляду на вищенаведені правові норми та перевірені в судовому засіданні докази, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265,268,354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 529, 530, 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року), ст.ст. 16, 328, ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права в порядку спадкування за законом не нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме земельну частку (пай) розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Південний Буг» (с.Воробіївка, Немирівського району, Вінницької області), на яку мав право її чоловік - ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області.

Суддя: Т. Є. Войницька