БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/61/22
Справа № 356/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши заяву судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанського виконавчого комітету, третя особа: «ПриватБанк», про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанського виконавчого комітету, третя особа: «ПриватБанк», про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2022 року головуючим суддею у вказаній вище справі визначено суддю Березанського міського суду Київської області Лялика Р.М.

24.01.2022 року суддя Лялик Р.М. заявив самовідвід у вказаній справі, обґрунтовуючи його тим, що 28.09.2018 року суддею Березанського міського суду Київської області Ляликом Р.М. було винесено рішення у цивільній справі № 356/310/18, провадження № 2/356/183/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, яким позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 9 637 (дев`ять тисяч шістсот триста сім) гривень 49 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) гривні 90 копійок.

З огляду на предмет та підставу позову, вказані ОСОБА_1 у позовній заяві, зареєстрованій канцелярією суду 05.01.2022 року, посилання нею на виконавчий лист, виданий Березанським міським судом Київської області у справі № 356/310/18, провадження № 2/356/183/18 (що був виданий на підставі рішення суду від 28.09.2018 року, у якому суддя Лялик Р.М. висловив позицію щодо аналогічних спірних правовідносин між цими ж сторонами), посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, вважає за необхідне заявити самовідвід з метою недопущення можливості виникнення у сторін по справі сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді .

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право на подання заяви про самовідвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, прийнятих 19.05.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Норма про відвід (самовідвід) покликана гарантувати неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігати можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями, недопущення в подальшому невірного сприйняття сторонами рішення суду.

Європейський суд з прав людини в 53 рішення від у справі «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року розтлумачив поняття безсторонності суду в контексті її зовнішніх проявів, вказавши, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться". Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Розгляд вказаної справи суддею Ляликом Р.М. може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

У зв`язку з викладеним, з метою уникнення створення обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36, 39-40, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанського виконавчого комітету, третя особа: «ПриватБанк», про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Справу передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. М. Лялик