ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1133/21 Номер провадження 22-ц/814/1778/22Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року у складі судді Гальченко О. О.

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , якій діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області та Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області та Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Позов мотивовано тим, що він є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є відповідач ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.09.2016 стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду 12.02.2016 та до досягнення дитиною повноліття.

З дня ухвалення рішення суду він своєчасно сплачує аліменти та не мав і не має заборгованості по їх сплаті.

З середини 2016 року відповідач пішла у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами і до досягнення дочкою ОСОБА_4 6 років, не працювала.

Починаючи з 2020 року його заробіток значно збільшився, він став сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірах, які в декілька разів перевищують прожитковий мінімум для дитини її віку.

Проте в травні 2021 року він дізнався, що відповідач значну частину аліментів витрачає не на утримання спільної доньки ОСОБА_4 , а на особисті потреби та потреби свого сина.

На підставі його заяви від 24.05.2021 Служба у справах дітей виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області 04.07.2021 здійснила інспекційне відвідування за місцем проживання доньки щодо цільового витрачання відповідачкою аліментів на дитину та надала висновок від 07.06.2021 про те, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, але документального підтвердження цільового використання коштів (документи, чеки, квитанції, довідки) та письмові пояснення відповідач не надала.

З метою матеріального забезпечення майбутнього доньки ОСОБА_4 16.07.2021 він звернувся до відповідачки з листом, який відповідачка отримала 21.07.2021, та запропонував в рівній мірі нести витрати по матеріальному забезпеченню доньки шляхом внесення кожним з батьків по 2,5 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на її утримання, а різницю грошових коштів, зокрема тих, які він сплачує на утримання ОСОБА_4 , вносити на її особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України (у гривнях чи іноземній валюті), які донька ОСОБА_4 в подальшому зможе використати на навчання, придбання житла та інші власні потреби, але відповіді на лист відповідач не надала.

В кінці липня 2021 року від представника відповідача він отримав «Пропозицію про участь у додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (її хворобами)», в якій викладено, що ОСОБА_4 має захворювання, тому представник відповідачки вимагав сплату додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами - її хворобами без надання жодних підтверджень необхідності додаткових витрат на лікування доньки.

Під час відвідування працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області 04.06.2021 місця проживання ОСОБА_4 та відповідача, остання повідомила, що життєві потреби дитини, у т.ч. лікування - задовольняються.

Розмір аліментів, які він сплачує на утримання доньки є достатнім для матеріального забезпечення дитини.

Вказував, що звернення до нього з «Пропозицією…» викликане не турботою про здоров`я, добробут та майбутнє доньки ОСОБА_4 , а лише тим, що ОСОБА_1 усвідомила, що в разі прийняття його пропозиції, частина аліментів буде надходити на банківський рахунок ОСОБА_4 , а тому вона не тільки не зможе витрачати аліменти на своє особисте утримання, а і сама повинна буде заробляти кошти на себе та на утримання доньки і свого сина, аліменти на утримання якого вона не отримує.

На дану «Пропозицію…» листом від 16.08.2021 він надав відповідь, в якій він ще раз запропонував відповідачці розглянути його пропозицію, викладену у листі від 16.07.2021, що був отриманий нею 18.08.2021, але відповідь на нього вона також не надала.

20.09.2021 Служба у справах дітей виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області знову здійснила інспекційне відвідування доньки щодо цільового витрачання відповідачем аліментів на дитину та надала висновок від 20.09.2021 про те, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, але відповідачка знову не надала документів на підтвердження нею цільового використання коштів та не надала письмові пояснення щодо цього.

В період з червня по вересень 2021 року ним на утримання доньки ОСОБА_4 було сплачено 73 948, 48 грн аліментів, а з 01.01.2017 по вересень 2021 року сплачено 537636,26 грн.

Лише у 2020 році та за 9 місяців 2021 року на утримання ОСОБА_4 ним було сплачено аліменти на загальну суму 330 396, 99 грн: у 2020 р. - 170 082, 86 грн, та за 9 місяців 2021 року - 160 314,13 грн., що підтверджується довідкою Чутівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) від 19.10.2021 року № 8711/17.30-36.

Середньомісячний розмір отриманих ОСОБА_4 від нього грошових коштів становить : у 2020 році - 14 173, 57 грн, а за 9 місяців 2021 року - 17 812, 68 грн.

Відповідачка має дохід, який складається з її заробітної плати, яку вона отримує в Чутівському районному суді Полтавської області, де працює архіваріусом, та у фермерському господарстві «Василенко», головою якого вона є, а також дохід від діяльності цього господарства (його прибутку).

Вважає, що сукупний розмір грошових коштів у розмірі 5 прожиткових мінімумів, якій буде формуватись шляхом внесенням ним та відповідачкою в рівних частинах по 2,5 прожиткових мінімуму, визначених законом для дитини відповідного віку, щомісячно (що на день звернення до суду становить 12 550 грн, а з 01.12.2021 року буде становити 13 090 грн та в подальшому буде збільшуватись), буде достатнім для матеріального забезпечення належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку ОСОБА_4 .

Різницю аліментів, які він сплачує на утримання доньки ОСОБА_4 за рішенням суду, вважає доцільним вносити на її особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, які ОСОБА_4 в подальшому (до досягнення повноліття - за згодою обох батьків, а після досягнення повноліття - самостійно) зможе використати на навчання, придбання житла та інші власні потреби.

Зазначав, що 20.08.2021 він звернувся із заявою до Комісії з питань захисту прав при виконавчому комітеті Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про надання висновку щодо достатності розміру аліментів для утримання доньки ОСОБА_4 та доцільності, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, внесення кожного із батьків на рахунок дитини коштів в розмірі по 2,5 прожиткових мінімуму, та внесення решти коштів на особистий рахунок ОСОБА_4 у відділенні банку, проте листом від 23.09.2021 № 1566/01-32 на його звернення йому повідомлено, що комісія є дорадчим органом при органі опіки та піклування і рекомендовано звернутися до суду.

Оскільки відповідач всупереч інтересів доньки, ухиляється від укладення з ним домовленості щодо поточного матеріального забезпечення умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини (її гармонічного розвитку), так і матеріального забезпечення майбутнього ОСОБА_4 , він змушений звернутися до суду з вказаним позовом в інтересах доньки ОСОБА_4 .

Посилаючись на викладене, просив суд частину аліментів, які відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.09.2016 по справі № 550/105/16-ц (а саме у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 12.02.2016 та до досягнення дитиною повноліття, стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2,5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, в місяць стягувати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , а іншу частину аліментів вносити на особистий рахунок неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у відділенні Державного ощадного банку України.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Частину аліментів, які відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.09.2016 по справі № 550/105/16-ц (а саме у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду 12.02.2016 та до досягнення дитиною повноліття, стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2,5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, в місяць стягувати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , а іншу частину аліментів вносити на особистий рахунок неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у відділенні Державного ощадного банку України (АТ «Ощадбанк» Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Установа банку № ТВБВ № 10016/07 ОПЧ смт. Чутове, вул. Центральна, 3, поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України), що знаходяться на виконанні у Чутівському РВДВС Полтавської області Міністерства юстиції України Північно-східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми).

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по справі у розмірі 908 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявлений позов є не тільки обґрунтованим, а й доцільним, заявленим саме в інтересах неповнолітньої дитини.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що контроль за цільовим використанням аліментів здійснює орган опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань і лише в разі встановлення такого нецільового використання платник аліментів має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні банку.

Вказує, що в ході перевірки відповідними органами було встановлено, що ОСОБА_1 забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, тобто відповідними органами неодноразово встановлювався факт цільового використання аліментів, що підтверджує незаконність та повну необґрунтованість позовних вимог.

Крім того, звертає увагу на порушення норм процесуального права при поданні позову, оскільки третьою особою в позові зазначений Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, в той час, як такої організації взагалі не існує.

Зазначає також, що ухвалою суду першої інстанції від 21.01.2022 за клопотанням позивача зобов`язано орган опіки та піклування та Комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області надати суду висновок стосовно ряду запитань, які нібито мають значення для вірного вирішення справи згідно частин четвертої, п`ятої статті 19 СК України, проте вона вважає, що вказані в ухвалі питання поставлені свідомо незаконно, є прямим та свідомим порушенням суддею Конституції України та законів України, з вірогідною метою протизаконного захисту прав колишнього голови Чутівського районного суду Антонова А. А.

Просила також суд постановити окрему ухвалу щодо грубого та свідомого порушення Конституції України та Законів України головуючим суддею в суді першої інстанції, а також щодо свідомого перевищення службовими особами виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, Служби у справах дітей Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області та членів Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області при виконанні ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 21.01.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Панченко О. О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 13, т. 1).

Малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2016 року визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду - 12.02.2016 та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 15-16, т. 1 ).

Згідно довідки КНП «Чутівська центральна лікарня» № 2089 від 10.09.2021, малолітня дитина ОСОБА_3 перебуває на обліку з народження спеціалістами різних рівнів надання медичної допомоги. Встановлений діагноз: вроджений герметичний енцефаліт, реконвалісцент, ГІУ ЦНС кісти лівого судинного сплетіння, судомний синдром, відкрита аортальна протока, легенева гіпертензія новонародженого СН 0 ст., пієлоєктазія правої нирки, анемія передчасно народженої дитини (а. с. 109 т. 1).

Позивач ОСОБА_2 є пенсіонером ГУ ПФУ в Полтавській області, заборгованості по сплаті аліментів не має.

Відповідач ОСОБА_1 працює архіваріусом Чутівського районного суду Полтавської області з 17.01.2012 та є головою фермерського господарства «Василенко» (а. с. 44, 231, зворот т. 1).

Згідно довідки Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 2515 від 21.05.2021 за період з 01.01.2017 по 01.05.2021 з позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти, а саме за 2020 рік: січень - 14 740,79 грн, лютий 15 228,99 грн, березень - 15 228,99 грн, квітень - 18 557,12 грн, травень - 29 797, 48 грн, червень - 3 421,81 грн, липень - 5 623,66 грн, серпень - 7 604,03 грн, вересень - 23968,59 грн, жовтень - 7 251,90 грн, листопад - 15 229 грн, грудень - 13 430, 50 грн; за 2021 рік: січень - 15 240,68 грн, лютий - 15 242,88 грн, березень - 25 392,39 грн, квітень - 27099,71 грн (а. с. 18, т. 1).

ОСОБА_2 звернувся до комісії з поясненнями про те, що в травні 2021 року він дізнався, що відповідачка ОСОБА_5 значну частину отриманих аліментів витрачає не на утримання доньки, а на особисті потреби та потреби свого сина, тобто ОСОБА_1 діє всупереч інтересам доньки та ухиляється від укладання домовленості з ним щодо щоденного матеріального забезпечення дитини.

Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чутівської селищної ради зробила висновок за № 01-18,46 від 16.02.2022 про доцільність того, щоб частина аліментів, яку позивач сплачує на утримання доньки ОСОБА_4 , за відрахуванням 2,5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, які щомісячно будуть стягуватись на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , вносились на особистий рахунок дитини ОСОБА_4 у відділенні Державного ощадного банку України (а. с. 246 - 250 ,т. 1, а. с. 1-5 т. 2).

Відповідно до висновку, відповідачка під час перевірок не надала комісії чеків, квитанцій, інших документів та письмових пояснень для підтвердження цільового використання аліментів (а. с. 231, т. 1).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чутвської селищної ради (протокол № 3) від 25.02.2022, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області № 27 (протокол № 3) від 25.02.2022 - розмір аліментів, які ОСОБА_2 у 2021 році сплачував на корись ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського райсуду м. Полтави від 16.09.2016, був необхідним та достатнім для утримання дитини. Щомісячний розмір грошових коштів у розмірі 5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, є необхідним та достатнім для утримання дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 може щомісячно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 2,5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку.

З метою матеріального забезпечення майбутнього малолітньої дитини ОСОБА_4 , доцільно, щоб частина аліментів, яку ОСОБА_2 сплачує на утримання доньки ОСОБА_4 , за відрахуванням 2,5 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, які щомісячно будуть стягуватись на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , вносились на особистий рахунок дитини ОСОБА_4 у відділенні Державного ощадного банку України (а. с. 237 - 243 т. 1).

Згідно довідки Чутівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 17.01.2022 № 439, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 за період з 01.01.2021 по 21.12.2021 сплатив 222 551,98 грн аліментів, при цьому, середньомісячний їх розмір станом на 31.12.2021 становить 18 546 грн, що становить більше 7 прожиткових мінімумів для дитини віком від 6 до 18 років.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За приписами статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно статті 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що дитина сторін, яка проживає з матір`ю, забезпечена необхідними умовами для життя та гармонійного розвитку, проте одержувачем аліментів не надані докази на підтвердження реальних витрат на дитину, виходячи з її віку, звичайних, постійних потреб дитини, при тому, що розмір сплачених аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Беручи до уваги, що у відповідності до наведених вище норм аліменти призначаються виключно на утримання дитини, їх цільове витрачання є предметом доказування по справі та покладає обов`язок доказування та подання доказів на кожну сторону.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу щодо витрат на дитину у спірний період та їх відповідності розміру одержаних аліментів, у той час, як при інспекційному відвідуванні одержувача аліментів в порядку контролю за їх цільовим витрачанням, органом опіки та піклування встановлено забезпечення одержувачем аліментів базових індивідуальних потреб дитини. При цьому ОСОБА_1 не надала для ознайомлення чеки, квитанції, довідки, інші документи для підтвердження цільового використання коштів та письмові пояснення.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чутівської селищної ради, наданого в порядку статті 19 СК України, виходячи із інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , частина аліментів, яку ОСОБА_2 сплачує на її утримання, за відрахуванням 2,5 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, доцільно вносити на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Встановлений судом порядок стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 шляхом зарахування частини аліментів на її особистий рахунок, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, відповідає найкращім інтересам дитини та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до незгоди з ухваленим рішенням та негативного ставлення відповідача до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вказаним критеріям оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна