ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/1384/22

провадження № 22-ц/4809/817/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковський О. Л., Дьомич Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Іванова Л. А.) від 16 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

07 квітня 2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту майна.

Позивач вказав, що йому та членам його сім`ї на праві приватної спільної власності, підтвердженому свідоцтвом про право власності на житло від 31 грудня 1999 року, виданим Кіровоградською міською радою, належить нерухоме майно, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Він має намір здійснити переоформлення вказаного нерухомого майна. Однак, перебуваючи у державного нотаріуса, 07 жовтня 2021 року дізнався, що на його квартиру 26 вересня 2009 року на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ АЕ 262058 від 16 вересня 2009 накладено арешт.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278545190 від 07.10.2021 за об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , наявне обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрований 26.09.2009 за № 18345735; підстава обтяження: постанова АЕ 262058, видана 16.09.2009 Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ; державний реєстратор Адаменко А.В., відомості про суб`єктів обтяження: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

При цьому суб`єктом обтяження виступає ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), тобто інша особа, яка відмінні від позивача РНОКПП та адреса реєстрації проживання.

Позивач звернувся до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з належного йому нерухомого майна, але йому було повідомлено, що станом на 08 жовтня 2021 року на виконанні у Відділі відсутні виконавчі документи про стягнення боргів з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та запропоновано звернутися до ЦНАП м. Кропивницького для зняття арешту з майна.

Проте і ЦНАП також було відмовлено у здійсненні заходів зі зняття арешту з квартири та рекомендовано знову звернутися до Подільського ВДВС.

Згодом, при перевірці вебсайту «Автоматизована система виконавчого провадження», з`ясовано, що натепер немає жодного виконавчого провадження ні відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ні щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На запит позивача у Подільському ВДВС відповіли, що виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника АЕ 262058 від 16 вересня 2009 року не обліковується, а саме виконавчих проваджень можливо знищене у зв`язку з завершенням строку його зберігання.

Позивач вважає незаконними та протиправними діями відповідача, що виявилися в необґрунтованому накладанні арешту на належну йому квартиру, що привело до порушення його прав власника, зокрема права розпорядитися своєю власністю.

З огляду на це позивач просив суд про таке:

1)зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна (квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 262058 від 16 вересня 2009 року;

2)стягнути з Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за рахунок бюджетних асигнувань на його ( ОСОБА_1 ) користь суму сплаченого судового збору у розмірі 992,00 грн та суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд зобов`язав Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , номер запису про обтяження: 18345735, дата, час державної реєстрації: 26 червня 2009 року 11:27:22, вид обтяження: арешт нерухомого майна (відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8836997, 26 червня 2009 11:27:22, реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України), який було накладено в межах виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 262058 від 16 червня 2009 року.

Крім того, суд стягнув з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Суд встановив, що під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ у зв`язку зі збігом анкетних даних позивача та боржника у виконавчому провадженні, арешт було помилково накладено на майно позивача, що порушує цивільні права позивача, як власника майна.

Мотивуючи своє рішення, суд послався на ст. 41 Конституції України та ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, адже він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У поданій до суду апеляційній скарзі відповідач Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення в частині присудження позивачу компенсації його судових витрат з відповідача.

Відповідач вказав, що на виконанні у відділі перебувала постанова № 245463 від 28 січня 2012 року, яка надійшла з ВДАІ УМВС, про стягнення про стягнення з ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 штрафу в дохід держави в розмірі 510 грн. Наразі виконавче провадження знищено. Згідно з відомостями із державних реєстрів арешт на квартиру було накладено постановою виконавця АЕ 262058 від 16 вересня 2009 року № 18345735. Дії виконавчої служби відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

Узагальнений зміст відзиву на апеляційну скаргу

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу в якому висловив заперечення стосовно апеляційної скарги. З огляду на доводи апеляційної скарги, позивач вважає, що суд першої інстанції присудив йому компенсацію судових витрат.

Позиції сторін в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідач викликався судовою повісткою у судове засідання, яке призначене на 18 жовтня 2022 року о 10.00 год в приміщенні Кропивницького апеляційного суду за адресою: вул. Верхня Пермська, буд. 2, м. Кропивницький, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 грудня 1999 року, виданого Кіровоградською міською радою відповідно до розпорядження (рішення) від 31 грудня 1999 року № 29711, належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_3 .

За інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77199935 від 27 грудня 2016 року право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) зареєстровано державним реєстратором Кіровоградської міської ради Адаменком Андрієм Володимировичем у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27 грудня 2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33219093 від 27 грудня 2016 року.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278545190 від 07 жовтня 2021 року) наявна актуальна інформація про арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 18345735; дата, час державної реєстрації: 26 червня 2009 року 11:27:22; державний реєстратор: Адаменко Андрій Володимирович, Кіровоградська міська рада, Кіровоградська обл.; підстава для державної реєстрації: постанова серія та номер АЕ 262058, виданий 16 червня 2009 року, видавник: Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33219093 від 27.12.2016 17:14:36, Адаменко Андрій Володимирович, Кіровоградська міська рада, Кіровоградська обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_2 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8836997, 26 червня 2009 року 11:27:22, реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

У відповідь на звернення позивача ОСОБА_1 на його заяву від 07 жовтня 2021 року про зняття арешту з квартири АДРЕСА_3 , Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав відповідь від 08 жовтня 2021 року за № 42154/19.12-24/з про те, що станом на 08 жовтня 2021 року на виконанні у Відділі відсутні виконавчі документи про стягнення боргів з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, позивачу по справі повідомлено, що при перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, розділ «Інформаційна довідка з РПП за суб`єктом (загальна)» встановлено, що на майно ОСОБА_1 , РКПП НОМЕР_2 , відсутня інформація про державну реєстрацію обтяжень. При перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, розділ «Інформаційна довідка з РПП за об`єктом)» встановлено, що на майно ОСОБА_1 , РНПП НОМЕР_2 , наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 18345735, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , РНПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 . При перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, розділ «Реєстрація та обробка розділів-пошук інформації до 2013 р.», номер запису, встановлено, що 27 грудня 2016 року запис «погашено», співробітник, що виконав погашення» ОСОБА_4 , Кіровоградська міська рада, Кіровоградська обл. Для розв`язання питання зняття арешту з майна заявнику запропоновано звернутися до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно до ЦНАП міста Кропивницького «Прозорий офіс».

03 листопада 2021 року Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом « 46812/19.12-24/12 повідомив ОСОБА_1 , що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у відділі не обліковується виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника АЕ 262058 від 16 червня 2009 року. На теперішній час надати детальну інформацію стосовно накладеного арешту немає можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки. Додатково повідомлено, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У цій справі рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем лише в частині вирішення судом питання розподілу судових витрат, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про зобов`язання відповідача зняти арешт з належної позивачу квартири апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Принцип розподілу судового збору закріплений у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

Стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу, то ст. 137 ЦПК України визначено, що такі витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності надання адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості з урахуванням конкретних обставин справи.

У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати (до числа яких включено витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції встановив, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 31 грудня 1999 року належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_3 . У цьому житлі позивач ОСОБА_1 зареєстрований з 18 серпня 1993 року. Однак, на його квартиру постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ серії АЕ 262058 від 16 червня 2009 року накладено арешт у виконавчому провадженні про стягнення боргу з іншої особи - ОСОБА_1 , але у якого інший номер РНОКПП НОМЕР_1 та інша адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 . Крім того, суд встановив, що чинного виконавчого провадження ні відносно позивача, ні відносно іншої особи - ОСОБА_1 , номер РНОКПП НОМЕР_1 , наразі не існує.

Суд дійшов висновку, що належне позивачу право власності на квартиру неправомірно обмежене чинним не знятим арештом, накладеним державним виконавцем у 2009 році, оскільки законні підстави для такого обмеження права не існують.

У зв`язку з цим суд першої інстанції повністю задовольнив позов по суті спору.

Таким чином, враховуючи норми ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підтверджені доказами судові витрати позивача суд обґрунтовано поклав на відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача про те, що його дії є правомірними, не суперечать закону, він не порушував права позивача до уваги апеляційним судом не беруться, оскільки, як встановив місцевий суд і це не оспорюється відповідачем, арешт на квартиру позивача наклав державний виконавець на виконання виконавчого документа про стягнення боргу з іншої особи - боржника, а не позивача в цій справі.

Незавершені виконавчі провадження відносно позивача відсутні.

За таких обставин саме через безпідставне накладення державним виконавцем арешту на майно позивача, останній позбавлений можливості розпорядитися своїм майном. Тож за порушення прав позивача відповідальність несе особа, до якої пред`явлено позов орган державної виконавчої служби.

Матеріалами справи підтверджується, що за подання до суду позовної заяви до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,00 грн, що підтверджується квитанцією від 05 квітня 2022 року № 1Е4С522ОМ (а. с. 8).

Крім того, в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. На підтвердження реальності понесених витрат позивач надав суду такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2021 року, який укладено між ОСОБА_1 і адвокатом Бериндею О. О. (а. с. 22); акт виконаних робіт від 05 квітня 2022 року (а. с. 25) згідно з яким адвокат надав клієнту наступні послуги: усна консультація, підготовка адвокатського запиту до Подільського ВДВС, підготовка позовної заяви, всього на суму 4000,00 грн; прибутковий касовий ордер від 05 квітня 2022 року на суму 4000,00 грн (а. с. 26).

Суд першої інстанції зменшив суму компенсації витрат позивача на адвоката до 2500,00 грн.

Позивач погодився з рішенням суду в цій частині й не оскаржив його.

Подана відповідачем апеляційна скарга не містить доводів, які б вказували на недоведеність розміру витрат позивача, або непропорційність присудженої судом їх компенсації.

Отже, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача про скасування рішення суду в частині розподілу судових витрат та покладення їх на позивача.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення, в оскаржуваній його частині, з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Про судові витрати

Згідно з п. п. «в» ч. 4 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для перерозподілу судових витрат сторін в суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат відповідача в суді апеляційної інстанції немає.

Позивач про судові витрати під час апеляційного перегляду справи не заявляв.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) без задоволенння, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2022 року без змін .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: О. Л. Дуковський

Л. М. Дьомич