Справа № 307/3036/19
Провадження № 2-др/307/3/22
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.
за участі секретаря Ком`яті Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах Буштинської селищної ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши вказану заяву суд вважає, що її необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 п.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Адвокатом Олійником Р. Б. представлено акт виконаних робіт, детальний опис робіт та рахунки про оплату вказаних сум.
Однак суд вважає, що повністю погодитись з такою сумою не можна.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
Суд вважає, що перелічені вищевказані послуги, які надані адвокатом, затрачена на них кількість годин та їх вартість, не в повній мірі відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності та необхідності) і розумності.
На думку суду обґрунтованими є витрати за надання правової допомоги, пов`язані з розглядом справи в суді, вартістю (із зазначеного розрахунку 1 година 1000 грн.) зокрема: підготовка відзиву по справі у сумі 3000 грн., підготовка клопотання про відеоконференцію із затратою 0,15 год., вартістю за годину 1000 грн., 250 грн.; судове засідання в режимі відеоконференції із затратою 0,15 год., вартістю за годину 1000 грн., 250 грн.; судове засідання в режимі відеоконференції із затратою 0,15 год., вартістю за годину 1000 грн., 250 грн.; судове засідання в режимі відеоконференції із затратою 0,15 год., вартістю за годину 1000 грн., 250 грн.; судове засідання в режимі відеоконференції із затратою 0,75 год., вартістю за годину 1000 грн., 750 грн.; судове засідання в режимі відеоконференції із затратою 0,25 год., вартістю за годину 1000 грн., 250 грн.; судове засідання в режимі відеоконференції із затратою 0,50 год., вартістю за годину 1000 грн., 500 грн.; підготовка заяви про винесення додаткового рішення про розподіл витрат на правову допомогу 0,50 год., вартістю за годину 1000 грн., 500 грн.; разом 6000 гривень.
Послуги у вигляді підготовки 5 клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, вартістю 250 грн. кожне, слід задовольнити в обсязі одного клопотання, оскільки воно було судом задоволено для цілей розгляду всієї справи, а не проведення одного судового засідання, тому підстав готувати ще 4 клопотання не було.
Також не підлягає задоволенню заява в частині стягнення витрат за представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції з метою участі у судовому засіданні 18.10.2021, а також ознайомлення з матеріалами справи та отримання з них копій із затратою 4-х годин, вартістю 4000 гривень. Згідно протоколу судового засідання від 18 жовтня 2021 року адвокат Олійник участі в судовому засіданні не приймав. Ні він, ні адвокат Ігнатенко С.С. заяви про ознайомлення з матеріалами справи не подавали, копії документів не отримували. Крім того, з часу подання адвокатом Олійником Р.Б. відзиву, 26.11.2019, ні одна з сторін жодного документа до справи не додала. Отже підстав для ознайомлення з матеріалами справи та зняття з них копій на протязі 4-х годин у адвоката не було.
За вказаних обставин до стягнення з позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 6000 грн. В цій частині подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Р. Б. Олійника задовольнити частково.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Головуючий В.І. Гримут