Провадження №2/369/1597/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 відкрито загальне позовне провадження у справі.

15 березня 2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

15 листопада 2021 року, 02 грудня 2021 року через канцелярію суду позивачем у справі ОСОБА_1 повторно подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, в якій визначені питання, які просить поставити перед експертом.

У своєму клопотанні позивач посилається на те, що визначення глибини та інтенсивність психотравмуючого впливу моральної шкоди нанесеної відповідачкою та розмір вартості грошового відшкодування за завдану образливими висловлюваннями (діями) відповідачки, моральну шкоду із врахуванням психологічних коефіцієнтів, необхідні спеціальні знання, у сфері іншій, ніж право.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив суд задовольнити заяву про призначення судово-психологічної експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти призначення у справі судово-психологічної експертизи заперечував.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Предметом судового розгляду у цій справі є захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

З точки зору закону підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

З аналізу змісту вказаних вимог процесуального закону, який регламентує можливість призначення експертизи, у взаємозв`язку із наведеними позивачем підставами вбачається, що на даний час призначення такої експертизи є недоцільним, а наведені підстави жодним чином не вказують на обов`язковість її призначення саме судом.

При цьому, доказів відсутності можливості проведення вказаної експертизи самостійно або ухилення від її проведення учасником по справі суду не надано.

Більше того, за умовами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Переконливих доводів необхідності та доцільності призначення експертизи суду не надано.

Крім того, судом враховано, що висновок експертизи як і пояснення сторін та інші матеріали справи є лише одним із доказів у справі, які підлягають оцінці судом, та не має переважного значення в справі.

Водночас суд зауважує, що у заяві позивача про збільшення позовних вимог предмет і підстави позову не змінились, фактично вказана заява є уточненням позову, аналогічне клопотання про призначення судово-психологічної експертизи було розглянуто судом та відмовлено у його задоволені ухвалою від 15 березня 2021 року.

З огляду на наведене, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 103, 104, 116, 117 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Фінагеєва