КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/3729/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Київ

Справа № 760/21897/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення апеляційного провадження

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Сабадаш Ольга Вікторівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_1 ,в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2017 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. було посвідчено заповіт ОСОБА_4 .

При складанні заповіту була допущена технічна описка, що виразилась у порушенні синтаксичної побудови речень документа. Згідно з текстом заповіту зазначено наступне: «Я, ОСОБА_4 ….. на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження:

- належну мені на праві особистої власності частину квартири номер АДРЕСА_2 та все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде мені належати на день смерті і на що я матиму право за законом заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- належну мені на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 заповідаю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Єдиними спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які вчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

27.08.2020 року державний нотаріус Сабадаш О.В. видала спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 1/7 частину квартири АДРЕСА_2 .

15.09.2020 року ОСОБА_3 подала на особистому прийомі в державній нотаріальній конторі заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

01.10.2020 року державний нотаріус Сабадаш О.В. за результатом розгляду документів ОСОБА_3 для оформлення спадкових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи своє рішення тим, що нею була надана правова оцінка заповіту в частині волевиявлення заповідачем бажання заповідати на ім`я ОСОБА_3 вищевказану квартиру. Зроблено посилання на те, що заповіт складений таким чином, що однозначно встановити волевиявлення померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в тій частині де заповідано майно на ім`я ОСОБА_3 неможливо, оскільки у тій частині тексту, якою заповідано майно на користь ОСОБА_1 , зазначено, що йому заповідано все те, що буде належати заповідачу на день його смерті без будь-яких застережень.

На думку нотаріуса ці два твердження протирічать одне одному, що може в майбутньому спричинити спори між спадкоємцями щодо отримання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 і це слугувало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Вважає, що зміст заповіту містить логічні неточності, але з урахуванням того, що речення про волю заповідача передати ОСОБА_3 конкретно визначену квартиру в самому документів знаходиться після речення про заповідання ОСОБА_1 можна тлумачити так, що воля відносно конкретної квартири заповіданої ОСОБА_3 є однозначною.

Технічна помилка при складанні заповіту нотаріусом Гаєвською О.О. допущена у зв`язку з використанням шаблону попередньо збереженого документа, згідно зі змістом якого був лише один заповідач. В таких випадках, як правило, вказують конкретне майно та все інше майно яке буде належати заповідачу на день смерті.

Зміст заповіту в частині того, що ОСОБА_4 заповідав належну йому на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 саме ОСОБА_3 є однозначним, чітким та зрозумілим волевиявленням.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 ЦПК України, за відсутністю предмета спору, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

03 серпня 2022 року засобами електронного зв`язку до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення апеляційного провадження у цій справі до набуття законної сили судовим рішенням у справі № 755/12451/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвська О.О., Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту частково недійсним.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час розгляду справи судом першої інстанції представником відповідача було подано клопотання про зупинення апеляційного провадження у цій справі, однак ухвалою від 03.08.2021 року відмовлено у задоволенні цього клопотання, оскільки на даний час не вирішено питання про відкриття провадження у справі №755/12451/21 про визнання заповіту частково недійсним.

Вказує, що 13.09.2021 року із Дніпровського районного суду м.Києва до Солом`янського районного суду м.Києва надійшла цивільна справа №755/12451/21 про визнання заповіту частково недійсним та застосування наслідків його недійсності. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 20.09.2021 було відкрито провадження у справі №755/12451/21 про визнання заповіту частково недійсним та призначено підготовче засідання на 08.12.2021 року.

Стверджує, що вимога про визнання права власності на спадкове майно за заповітом є похідною та залежить від задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання заповіту частково недійсним у справі №755/12451/21.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав клопотання про зупинення провадження.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечував та просив відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

Вислухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про зупинення апеляційного провадження підлягає задоволенню.

Статтею 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року по справі № 752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначені правові висновки щодо необхідності обґрунтування зупинення провадження у справі викладені у постановах Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа № 755/12451/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвська О.О., Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту частково недійсним.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі № 755/12451/21 та призначено справу в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 08 грудня 2021 року на 09 год. 30 хв.

На даний час справа № 755/12451/21 Солом`янським районним судом м. Києва не розглянута.

Отже, предметом позову у справі № 755/12451/21 є визнання заповіту ОСОБА_4 від 23.09.2017 року частково недійсним, тоді як предметом позову у справі № 760/21897/20, що переглядається в апеляційному порядку, є визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за цим заповітом від 23.09.2017 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

З викладеного вбачається, що у разі задоволення позову у справі №755/12451/21, в якому оспорюється заповіт від 23.09.2017 року, будуть вирішені питання, що стосуються підстав позовних вимог у даній справі № 760/21897/20 і від цих наслідків залежить розгляд зазначеної цивільної справи для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи те, що у справах, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який полягає в тому, що факти, встановлені в справі у справі №755/12451/21, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, а подані позивачем докази, з урахуванням доводів відповідача, не дозволяють в повному обсязі оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що свідчить про обов`язок суду зупинити провадження у справі у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення справи, що перебуває в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 251-254 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення апеляційного провадження - задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Сабадаш Ольга Вікторівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання права власності на спадкове майно - до набуття законної сили судовим рішенням у справі № 755/12451/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвська Ольга Олександрівна, Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту частково недійсним.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 18 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.