Справа № 703/1348/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Смілянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції м.Київ про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд виключити запис про батьківство з актового запису про народження дитини.

Позов обґрунтований тим, що він 14 грудня 2018 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка перед цим розірвала свій попередній шлюб 13 листопада 2018 року. Вказує на те, що відповідачка перебувала на заробітках в Польщі, звідки повернулась 8 серпня 2018 року, а через декілька тижнів звідти ж повернувся і її колишній чоловік. Після повернення з ОСОБА_5 почала до нього дуже гарно ставитись і вони почали проживати спільно. Через місяць після повернення ОСОБА_6 до м. Сміла вона повідомила його про те, що вагітна і сказала що він є батьком. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 і він виконував свої батьківські обов`язки. 25 червня 2020 року батьки ОСОБА_6 повідомили йому, що забрали речі доньки та щоб він забрав свої речі із орендованої квартири та про те, що ОСОБА_6 подає на розлучення. 20 грудня 2020 року шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_6 перестала дозволяти йому бачитись із дитиною та не дозволяє а ні йому а ні його батькам спілкуватись із сином. Він аналізуючи всю поведінку відповідачки зрозумів, що дитина не від нього, а тому вимушений звернутись із даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовільнити. Вказав суду на те, що після повернення відповідачки з м. Польша вона почала до нього дуже добре ставитись, а так як вона йому завжди подобалась він був цьому дуже радий і вони практично відразу почали жити разом. Коли ОСОБА_6 повідомила, що вона вагітна він мав сумніви щодо того чия то дитина, однак був закоханий у неї та думав, що в них буде справжня сім`я та уклав шлюб з нею і відповідно дитину було записано на його дані. Однак після того як ОСОБА_6 з невідомих причин зібрала свої речі та виїхала від нього і перестала дозволяти побачення і спілкування з дитиною він зрозумів що вона навмисно повідомила йому про те, що то його дитина, а насправді вона не від нього. Просив суд виключити його дані із свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача, адвокат Багмет Н.М. в судовому засіданні просила суд задовільнити позовні вимоги. Вказала, що відповідачка ухиляється від проведення експертизи, що є підтвердженням того, що позивач ОСОБА_2 не є біологічним батьком сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачка в судове засідання, призначене на 15 листопада 2022 року не з`явилась, заяв про відкладення не надала, як і відзиву на позовну заяву. В попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавала, однак пояснити нічого по суті позову не змогла.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від Смілянського районного ВД ДРАЦС про розгляд справи без участі їх представника та про те, що вони не заперечують проти позовних вимог.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2018 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_4 - 14 грудня 2018 року.

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 11 травня 2019 року вбачається, що батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 .

З копії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/2362/20 від 10 грудня 2020 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 10 грудня 2020 року.

Позивач, як на підставу для звернення до суду із позовом, зазначає про те, що відповідачка ОСОБА_3 народила дитину від свого попереднього чоловіка ОСОБА_9 , з яким розлучилась незадовго до укладення шлюбу разом із ним.

З відповіді Смілянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області № 891/23.20-01.10 від 12 листопада 2022 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 перебувала з 07 лютого 2017 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 . Вказаний шлюб було розірвано 11 жовтня 2018 року. 14 грудня 2018 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 ». Даний шлюб розірвано 10 грудня 2020 року.

В судовому засіданні 23 липня 2021 року представник позивача, адвокат Багмет Н.М. заявила клопотання про призначення по справі судово - генетичнох експертизи для з`ясування чи позивач ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 23 липня 2021 року клопотання представника позивача було задоволено та призначено по справі судово - генетичну експертизу. На вирішення даної експертизи поставлено запитання чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?.

На виконання клопотання експерта київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи від 22 вересня 2021 року судом було здійснено виклик сторін до експертної установи для відібрання генетичних зразків для проведення експертизи.

Вказаний виклик відповідачка ОСОБА_3 отримала особисто 12 жовтня 2021 року.

Однак, 17 листопада 2021 року справу було повернуто до суду без виконання ухвали суду від 23 липня 2021 року, в зв`язку з неможливістю її проведення, через неявку ОСОБА_3 до експертної установи для забору генетичного матеріалу.

В зв`язку з цим ухвалою судді від 18 листопада 2021 року провадження по справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

Вказана інформація підтверджується листом Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи № 100-756/2184 від 05 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Оскільки сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент народження дитини - ОСОБА_8 (09 равня 2019 року) перебували в зареєстрованому шлюбі (з 14 грудня 2018 року по 10 грудня 2020 року), відповідно батьком дитини записано позивача.

Однак позивач категорично заперечує той факт, що він є біологічним батьком ОСОБА_8 та вважає, що його справжнім батьком є перший чоловік відповідачки.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснено в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Вирішуючи питання про доведеність факту кровного споріднення між позивачем і дитиною суд виходить з наступного.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Твердження, пояснення та заперечення сторін щодо обставин їхнього спільного життя та характеру їхніх взаємовідносин не є фактами у розумінні ст. 179 ЦПК України, які обґрунтовують заявлені вимоги позивача та заперечення відповідача або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача ОСОБА_2 йому відомо про те, що його син у 2017 році познайомився із ОСОБА_6 . Після знайомства ОСОБА_6 поїхала в м. Польша, через місяць повернулась та вона почала проживати разом із її сином. Його син одружився на ОСОБА_6 та вона повідомила їм про свою вагітність. Спершу стосунки в них були нормальні, а після народження сина ОСОБА_6 почала себе вести погано по відношенню до ОСОБА_12 , погано виконувала свої батьківські обов`язки а в червня 2020 року зівбрала свої речі та виїхала від його сина з невідомих причин. Після переїзду ОСОБА_6 подала на розлучення із його сином ОСОБА_12 та перестала зовсім дозволяти побачення із їх спільною дитною сином ОСОБА_7 . ОСОБА_6 не давала дозволу а ні на побачення ОСОБА_12 із дитиною, а ні йому як дідусю та повністю припинила спілкування між ними. Після такої поведінки в них зявились сумніви щодо того чи є ОСОБА_12 біологічним батьком дитини, а тому його син і звернувся до суду із позовом.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив, що він є гарним приятелем позивача по справі ОСОБА_12 . Йому відомо про те, що ОСОБА_12 знав про той факт, що дитина ОСОБА_14 не від нього, однак любив її, а тому готовий був терпіти задля створення сім`ї разом із нею. Після того як ОСОБА_14 почала себе поводити неадекватно по відношенню до ОСОБА_12 він більше не міг з цим миритись. Йому відомо про те, що відповідачка на пропозицію ОСОБА_12 зробити експертизу щоб встановити батьківство сина йому відмовила, а тому він звернувся до суду.

Суд зазначає, що показами свідків судом встановлено характеризуючі дані щодо осіб позивача та відповідачки, а також обставини, за яких сторони розпочали проживати однією сім`єю, характер їхніх взаємовідносин протягом спільного сімейного життя. Однак, такі покази не дають змогу встановити предмет доказування (коло обставин по даній конкретній справі, встановлення якого необхідне для правильного вирішення справи по суті, тобто для ухвалення законного і обґрунтованого рішення).

Разом з тим, підставою для категоричного висновку для встановлення (спростування) батьківства позивача ОСОБА_2 в судовому порядку міг би бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Однак такий висновок у матеріалах справи відсутній, в зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_3 до експертної установи для відібрання генетичного матеріалу.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статей 89 і 110 ЦПК України, згідно з якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Європейський суд з прав людини вказував, що необхідність захисту третіх осіб може виключати можливість змусити їх пройти будь-яке медичне обстеження, а саме ДНК-тест. Зокрема, якщо третьою особою є дитина (див., зокрема: MIKULIC v. CROATIA, № 53176/99, § 64, ЄСПЛ, 07 лютого 2002 року, BAGNIEWSKI v. POLAND, № 28475/14, § 54, ЄСПЛ, 31 травня 2018 року).

Однак, стороною відповідачки ОСОБА_3 не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності об`єктивних причин, які виключають можливість проходження дитиною ОСОБА_8 ДНК-тесту.

У частині першій статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На переконання суду, ухилення ОСОБА_3 від проведення судово-генетичної експертизи шляхом нез`явлення її до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів свідчить про її небажання встановити об`єктивну істину за допомогою висновку щодо походження дитини, та спростувати доводи позивача про його не батьківство щодо дитини.

Суд констатує, що факт ухилення ОСОБА_3 від участі у проведенні судово -генетичної експертизи у справі шляхом неодноразової неявки до експертної установи для відбору зразків, при наявності необхідних для цього умов, унеможливило проведення вказаної експертизи, при тому, що сторонам було роз`яснено про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Відповідно до частини першої статті 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зважаючи на те, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року), тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного спростування (встановлення) батьківства стосовно конкретної дитини, доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ, враховуючи обставини справи, покази свідків, що місять в собі загальну інформацію про стосунки сторін, чутливість правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту відсутності кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Зазначене узгоджується з роз`ясненнями Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 201/11183/16-ц (провадження № 61-23601св18).

Разом з тим, при вирішенні спору про оспорювання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька та інтереси позивача, який можливо і не є біологічним батьком дитини.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин та досліджених доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що оскільки запис в свідоцтво про народження дитини ОСОБА_8 про батька останнього був зроблений на підставі ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, із застосування наслідків ухилення від проведення призначеної судом експертизи, визначених ст. 109 ЦПК України, суд вважає,що позовні вимоги підлягають до задоволення а відомості про батька ОСОБА_2 до виключення із актового запису про народження дитини ОСОБА_8 .

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відтак, вимога позивача про виключення його даних із актового запису про народження дитини підлягає до задоволення.

Враховуючи клопотання позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим залишити за ним понесені судові витрати по справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264 ЦПК України, ст. 126, 128, 135 Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , третя особа Смілянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції м.Київ про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини,- задовільнити у повному обсязі.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Балаклея, Черкаського району Черкаської області, громадянина України, українця, як батька дитини з актового запису про народження № 96 від 11 травня 2011 року, складений Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2022 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький