РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики від 06.08.2020 року, за період з серпня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 11000 доларів США; щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики №1 від 10.09.2020 року, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 2080 доларів США; щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики №2 від 10.09.2020 року, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 3120 Євро.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 серпня 2020 року між ним як Позикодавцем та ОСОБА_2 , як Позичальником, укладений Договір позики, сума позики за цим Договором становить 20000 доларів США. Щомісячний розмір відсотків за цим Договором складає 4 % від розміру суми позики. Позика надається на строк до 31 грудня 2020 року. Кошти в сумі 20000 доларів США згідно з Договором позики були отримані ОСОБА_2 06 серпня 2020 року, що підтверджується доданою до позову копією розписки останнього.

Також 10 вересня 2020 року між позивачем, ОСОБА_1 , як Позикодавцем та ОСОБА_2 , як Позичальником, укладений Договір позики № 1, сума позики за цим Договором становить 4000 доларів США. Щомісячний розмір відсотків за цим Договором складає 4 % від розміру суми позики. Позика надається на строк до 31 грудня 2020 року. Кошти в сумі 4000 доларів США згідно з Договором позики № 1 були отримані ОСОБА_2 10 вересня 2020 року, що підтверджується доданою до позову копією розписки останнього.

Крім того, 10 вересня 2020 року між позивачем, ОСОБА_1 , як Позикодавцем та ОСОБА_2 , як Позичальником, укладений Договір позики № 2, сума позики за цим Договором становить 6000 Євро. Щомісячний розмір відсотків за цим Договором складає 4 % від розміру суми позики. Позика надається на строк до 31 грудня 2020 року. Кошти в сумі 6000 Євро, згідно з Договором позики № 2 були отримані ОСОБА_2 10 вересня 2020 року, що підтверджується долученою до позову копією розписки останнього.

04 вересня 2021 року ОСОБА_2 було повернуто частину тіла позики, отриманої згідно з Договором позики, в сумі 5000 доларів США, про що позивачем надано відповідну розписку.

15 жовтня 2021 року ОСОБА_2 повернуто решту тіла позики, отриманих згідно з Договором позики, Договором позики № 1 та Договором позики № 2, в сумі 26080 доларів США, про що позивачем надано відповідну розписку.

Відповідачем в повному обсязі повернуто суми тіла позики, отриманих на підставі Договору позики, Договору позики № 1 та Договору позики № 2. Проте ОСОБА_2 не сплатив позивачу наявну заборгованість, по сплаті щомісячних відсотків за користування позикою чим порушив виконання свого зобов`язання.

У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникненням відповідачем мирного вирішення спору, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не з`явився при цьому подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, ч.2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Разом з тим, ч.1 та ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з приписами частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно статей 192, 524 та 533 ЦК України, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

При цьому, чинне законодавство не містить заборони на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Отже у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Як встановлено судом, 06 серпня 2020 року між ОСОБА_3 як Позикодавцем та ОСОБА_2 як Позичальником, укладений Договір позики на суму 20 000 доларів США; 10.09.2020 року укладено Договір позики № 1 на суму 4 000 доларів США та 10.09.2020 року Договір позики № 2 на суму 6 000 Євро. Щомісячний розмір відсотків за цими Договорами складає 4 % від розміру суми позики, позика надається на строк до 31 грудня 2020 року.

04 вересня 2021 року ОСОБА_2 було повернуто частину тіла позики, отриманої згідно з Договором позики, в сумі 5000 доларів США, про що позивачем надано відповідну розписку.

15 жовтня 2021 року ОСОБА_2 повернуто решту тіла позики, отриманих згідно з Договором позики, Договором позики № 1 та Договором позики № 2, в сумі 26080 доларів США, про що позивачем надано відповідну розписку.

Таким чином, відповідачем в повному обсязі повернуто суми тіла позики, отриманих на підставі Договору позики, Договору позики № 1 та Договору позики № 2.

Однак сплату щомісячних відсотків у відповідності до пунктів 2.1, 2.2 Договору позики, Договору позики № 1 та Договору позики № 2 відповідачем не здійснено.

Так, станом на листопад 2021 року, належна до сплати відповідачем загальна сума щомісячних відсотків по Договору позики становила 11000 доларів США. Зокрема, за період з серпня 2020 року по вересень 2021 року (13 місяців) нараховані щомісячні відсотка в сумі 10400 доларів США, виходячи з розміру неповернутої позики в сумі 20000 доларів США (20000 х 4% х 13 = 10400), а також за період з вересня 2021 року по жовтень 2021 року (1 місяць) нараховані щомісячні відсотки в сумі 600 доларів США, виходячи з розміру неповернутої позики в сумі 15000 доларів США (15000 х 4% х 1 = 600).

Крім того, належна до сплати відповідачем загальна сума щомісячних відсотків по Договору позики № 1 станом на листопад 2021 року становила 2080 доларів США. Зокрема, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року (13 місяців) нараховані щомісячні відсотки в сумі 2080 доларів США, виходячи з розміру неповернутої позики в сумі 4000 доларів США (4000 х 4% х 13=2080).

В свою чергу, належна до сплати загальна сума щомісячних відсотків по Договору позики № 2 станом на листопад 2021 року становила 3120 Євро. Зокрема, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року (13 місяців) нараховані щомісячні відсотки в сумі 3120 Євро, виходячи з розміру неповернутої позики в сумі 6000 Євро (6000 х 4% х 13 = 3120).

Позивачем 12 листопада 2021 року на адресу відповідача цінним листом була скерована вимога про сплату заборгованості, яка виникла у зв`язку з несплатою відсотків за користування коштами, наданими на підставі Договору позики, Договору позики № 1 та Договору позики № 2, поштове відправлення №423 було вручене відповідачу 13 листопада 2021 року.

Проте, у визначений вимогою семиденний строк ОСОБА_2 не сплатив позивачу наявну заборгованість по: щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики, за період з серпня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 11000 доларів США; щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики № 1, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 2080 доларів США; щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики № 2, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 3120 Євро.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 4519 грн. 15 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.509,526,625,629,1046 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по: щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики від 06 серпня 2020 року, за період з серпня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 11000 доларів США; щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики № 1 від 10 вересня 2020 року, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 2080 доларів США; щомісячних відсотках за користування позикою, наданою на підставі Договору позики № 2 від 10 вересня 2020 року, за період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 3120 Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4519,15 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Харечко С.П.