ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1724/20 Номер провадження 22-ц/814/4714/22Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року у справі за позовною заявою ТОВ «Кременчукгаз-постачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання, інфляційних нарахувань та 3% річних, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ТОВ «Кременчукгаз-постачання» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що ним, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, надавалися відповідачу послуги з постачання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , однак останній свої зобов`язання щодо оплати вказаних послуг не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 91975,67 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за спожитий газ в сумі 91975,67 грн, встановлений індекс інфляції у розмірі 7905,04 грн, 3% річних у сумі 6607,68 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Кременчукгаз-постачання» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кременчукгаз-постачання» борг за спожитий природний газ в сумі 91975,67 грн, 3% річних в сумі 6607,68 грн. інфляційні втрати в сумі 7905,04 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року по справі за №536/1724/20 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Кременчукгаз-постачання».

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, є незаконним та необґрунтованим.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності як учасника справи, при цьому його належним чином не було повідомлено про дату, час і місце засідання суду, хоча таке повідомлення було обов`язковим відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України. У матеріалах справи наявні відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання апелянта. Вказана адреса збігається із адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. За вказаною адресою, в силу приписів ч.ч.1, 5, 6 ст.128 ЦПК України мали направлятися судові повістки про виклик разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак апелянта стверджує, що у матеріалах справи інформація про належний виклик його до суду на 25.05.2021, 14.06.2021, 14.07.2021 відсутні.

Крім того, апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що він фактично споживав природний газ за відповідною адресою, не містить посилання в заочному рішення на жоден доказ.

На підтвердження своє позиції посилається на те, що йому ні на 2015 рік, ні в подальшому не належало право власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість, за вказаною адресою лише значилося зареєстрованим його місце проживання. Крім нього, за вказаною адресою у спірному періоді значилися зареєстрованими місця проживання й ряду інших фізичних осіб, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 .

Крім того, апелянт стверджує, що не отримував від позивача заяву-приєднання до умов договору, відповідно таку заяву не підписував та позивачу не повертав. Жоден рахунок (квитанцію) постачальника за поставлений природний газ протягом спірного періоду не сплачував. При цьому документальне підтвердження фактичного споживання газу за спірною адресою протягом спірного періоду як ним, так і будь-яким іншим у матеріалах справи відсутнє.

Разом із тим, апелянт зазначає, що за вказаною адресою протягом більшого періоду часу, ніж спірний у цій справі, не споживалися жодні інші житлово-комунальні послуги, зокрема, взагалі не здійснювалося споживанні електричної енергії, що підтверджується доказами, доданими у справі. Так, ОСОБА_1 стверджує, що він вже більше 10 років разом зі своєю дружиною, її матір`ю та їхніми дітьми мешкають у м. Києві.

Скаржник також посилається на те, що із матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що у домоволодінні за вказаною вище адресою встановлено газовий лічильник. Із цього слідує, що не може бути правильним будь-який розрахунок кількості спожитого природного газу та його вартості, який не ґрунтується на показниках такого газового лічильника. З матеріалів позовної заяви не вбачається даних про конкретні показники газового лічильника за жоден розрахунковий (звітній) період місяць. За наведеного твердження позивача як про постачання та про споживання природного газу за вищевказаною адресою за спірний період, так і про конкретний обсяг спожитого апелянтом природного газу мають надуманий характер.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Кременчукгаз-постачання», на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, надавав відповідачу ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , однак останній свої зобов`язання щодо оплати вказаних послуг не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 91975,67 грн.

Суд першої інстанції також зазначає в рішенні, що відповідач приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, не звертався до позивача із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг цього товариства, а користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак і прав і обов`язків, що з них випливають.

Суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, також зазначив, що відповідач ОСОБА_1 в період з серпня 2015 року по вересень 2020 року включно, в порушення вимог про щомісячне проведення оплати за спожитий газ, встановлених пунктами 4.3., 4.5., 4.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та ст.526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, в односторонньому порядку ухилявся від оплати за користування природним газом, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 91975,67 грн.

Із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Позивач у позовній заяві вказував, що починаючи із 01.07.2015 року ОСОБА_1 споживав природний газ із ресурсу ТОВ «Кременчукгаз-постачання», і суд першої інстанції визнав це доведеним фактом.

Проте, Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, порушенням пунктів 4.3., 4.5., 4.6. якого суд першої інстанції встановив, був затвердженим постановою НКРЕКП №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» від 30.09.2015 року, набрала чинності 01.12.2015 року.

Отже, правовідносини між позивачем та відповідачем теоретично могли виникнути не раніше грудня 2015 року. А тому висновок суду першої інстанції в цій частині є таким, що не відповідає обставинам справи.

Крім того, суд першої інстанції помилково не звернув увагу на те, що відповідно до п.1.4. зазначеного вище Типового договору, споживач фізична особа, об`єкт якої фізично підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

При цьому, згідно із положеннями п.п.3 п.11.5 вищезазначеного Типового договору, дія цього договору також припиняється у разі, зокрема, зміни власника об`єкта Споживача.

Відповідно до п. 11.6 Типового договору, у разі якщо об`єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Згідно із п.5 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496, об`єкт побутового споживача територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.

Пунктом 8 розділу ІІІ зазначених вище Правил, у разі передачі об`єкта побутового споживача або його частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо забезпечення орендованого об`єкта або його частини природним газом між орендарем та постачальником може бути укладений договір на постачання природного газу в порядку, визначеному цими Правилами.

При цьому, суд першої інстанції, при вирішенні цієї справи, не звернув увагу на те, що 28.08.2008 року до реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запису про право власності фізичної особи ОСОБА_3 на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 6704433, форма власності приватна, частка власності 1/1, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.11.2020 року. Позовна заява із додатками до неї та інші матеріали справи не містять договору оренди зазначеного вище будинку, укладеного між титульним власником ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт стверджує, що у будинку за вказаною адресою ніхто не проживав протягом більш тривалого періоду, ніж спірний у цій справі, не споживалися інші житлово-комунальні послуги. Зазначені обставини підтверджуються листом від 08.08.2022 року №14-01-02/1524 Кременчуцької об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» підтверджується, що за період із 01.07.2015 по 31.12.2018 року споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє. У подальшому за період із 01.01.2019 року по 31.12.2020 року за вище вказаною адресою не здійснювався розподіл електричної енергії. За період 2013-2020 років показники лічильника за вказаною адресою 000013, які були зафіксовані ще 11.12.2013 року при плановій заміні лічильника. При цьому знімання показників уповноваженими працівниками здійснювалося регулярно та вчасно. Заборгованість по спірному об`єкту відсутня, останній платіж в сумі 8,50 грн був здійснений ще 13.09.2011 року. Крім того, факт не проживання за місцем реєстрації за вказаною вище адресою підтверджується довідками Піщанської сільської ради №№10-11/866, 10-11/868 про не проживання за місцем реєстрації. Також, із довідки вбачається, що за вказаною адресою у спірному періоді значилися зареєстрованими місця проживання й ряд інших фізичних осіб, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 .

Разом із тим, позиція апелянта щодо того, що він із сім`єю протягом вже більше 10 років проживає у місті Києві, підтверджується довідками про те, що його сина ОСОБА_6 , 1999 р.н., як учня було переведено із ЗОШ №4 м. Кременчука до ліцею №20 Оболонського району м. Києва, де він навчався із 01.09.2011 року по 27.06.2016 року; про те, що його донька ОСОБА_7 , 2006 р.н., із 01.09.2012 року по теперішній час загальну середню освіту здобуває у м. Києві в Київській дитячій академії мистецтв імені М.І. Чемберджі.

Крім того, із матеріалів, долучених до позову, вбачається, що у домоволодінні за вказаною вище адресою встановлено газовий лічильник. Із цього слідує, що не може бути правильним будь-який розрахунок кількості спожитого природного газу та його вартості, який не ґрунтується на показних такого газового лічильника.

При цьому, судом першої інстанції було помилково не враховано вказану вище обставину, адже з матеріалів позовної заяви не вбачається даних про конкретні показники газового лічильника за жоден розрахунковий (звітній) період місяць.

Зважаючи на вищенаведене, твердження позивача як про постачання та про споживання природного газу за вищевказаною адресою за спірний період, так і про конкретний обсяг спожитого апелянтом природного газу суд першої інстанції мав визнати недоведеними та необґрунтованими.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права

Крім того, відповідно до положень статті 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно із ч.1 ст.197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Згідно із п.1 ч.1 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було направлено повідомлення про виклик до суду від 15.03.2021 року, на якому проставлена поштою відмітка про те, що дане повідомлення повертається, адже адресат відсутній за вказаною адресою. Так, враховуючи положення ст.128 ЦПК України, на 17.03.2021 року, на 25.05.2021 року, на 14.06.2021 року, на 14.07.2021 року за вказаною вище адресою мали направлятися судові повістки про виклик разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте, матеріали справи не містять інформації щодо належного виклику чи здійснення оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на 25.05.2021, 14.06.2021, 14.07.2021 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також визнав встановленими фактично недоведені учасниками обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права. Висновки суду є обґрунтованими і не підтвердженими письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду від 14 липня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 18 листопада 2022 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко ___________________ Л.М. Хіль