печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Луста В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Верповська О.В, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування ,визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення безпідставно отриманих коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з позовом про усунення від права на спадкування ,визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову посилається , що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за законом є його вдова ОСОБА_2 та його діти від інших трьох шлюбів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .Спадкодавець тяжко хворів на цироз печінки, потребував трансплантації печінки та постійної медикоментозної підтримки через сильний нестерпний біль. В той час, як старша дочка ОСОБА_1 перебувала у декреті в іншому місті, середня дочка ОСОБА_4 була закордоном, а молодший неповнолітній син ОСОБА_3 здавав іспити в школі та готувався до вступу до професійного навчального закладу, ОСОБА_2 , скористалась в своїх корисних інтересах смертельно небезпечним захворюванням свого чоловіка, який перебував під дією знеболюючих препаратів та був залежний від догляду своєї дружини, і в такому стані свідомості оформив на дружину ОСОБА_2 договір дарування будинку, автомобілю та заповіт на квартиру, після чого помер, позбавлений дружиною медичної допомоги.Померлий ОСОБА_5 на час своєї смерті фактично проживав в купленому ним будинку АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_2 та її дорослими двома дочками від її іншого шлюбу. 03.08.2018 року Приватний нотаріус Верповська О.В. видала мені Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 від 1/2 частки, а ОСОБА_2 , як спадкоємиці, Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку від 1/2 частки депозиту та, як дружині, Свідоцтво про право власності на 1/2 частку депозиту ОСОБА_5 , при цьому приватним нотаріусом не були враховані норми пунктів 3 та 2 частини 1 статті 57 Сімейного Кодексу України. : спадкодавець ОСОБА_5 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину 27.02.2017 року, зазначену успадковану квартиру продав 23.05,2017 року, а отримані від продажу успадкованої квартири кошти 25,05.2017 року розмістив у ПАТ «Державний Ощадний банк України» на депозитний рахунок по договору № 179775326 в сумі 22 000 доларів США. Відповідачка не надала суду доказів походження цієї грошової суми з інших джерел, які б могли свідчити про її приналежність до майна, яке закон відносить до спільної сумісної власності подружжя, а припущеннями рішення суду не обгрунтовується. Відповідачка незаконно отримала Свідоцтво про право власності на 1/2 частку грошової суми, яка була особистою приватною власністю чоловіка і підлягала поділу в повному обсязі на всіх спадкоємців за законом.Позивачка отримала 1/4 від 1/2 частки спадкової грошової суми, замість 1/4 від 1/1 частки, тобто вдвічі менше, в сумі 2737,9б доларів США, замість 5475,92 доларів США - тіло вкладу без врахування відсотків належних до виплати, які ОСОБА_2 отримала.Свідки письмово підтвердили, що під час поховання батька позивачки, вдова померлого, відповідачка ОСОБА_2 в присутності відкрито вихвалялась тим, що померлий три дні "корчился від болю", а вона не викликала лікарів. Це збігається і з документами: виклику медичної допомоги за номером 103 не було, посмертного розтину для встановлення причини смерті не було, довідка про смерть видана неофіційно викликаним медиком, який не мав таких повноважень, до тяжко хворого чоловіка дружина не викликала і не допускала в будинок медиків для знеболюючих уколів. Тому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом та за заповітом після ОСОБА_5 .Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на 1/2 частку депозиту з усіма належними відсотками у Приватному акціонерному товаристві «Державний Ощадний банк України», розміщеному ОСОБА_5 25.05.2017 року в сумі 22 000,00 (Двадцять дві тисячі) доларів США по договору № 179775326, видане-13.08.2018 року Приватним нотаріусом Верповською О.В. (01042, м.Київ, вул.Глазунова/Чигоріна, 4/47-А, К.46-А) ОСОБА_2 . Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_2 13.08.2018 року Приватним нотаріусом Верповською О.В. Зобов`язати Приватного нотаріуса Верповську О.В. (внести зміни до виданого ОСОБА_1 Свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5 з 1/4 від 1/2 частки на 1/4 від 1/1 частки депозиту з усіма належними відсотками у Приватному акціонерному товаристві «Державний Ощадний банк України», розміщеному ОСОБА_5 25.05.2017 року в сумі 22 000,00 (Двадцять дві тисячі) доларів США по договору № 179775326. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 отриману нею 1/4 частку від 1/2 частки депозиту з усіма належними відсотками у Приватному акціонерному товаристві «Державний Ощадний банк України», розміщеному ОСОБА_5 25.05,2017 року по договору N° 179775326 в сумі 2 737,96 (Дві тисячі сімсот тридцять сім доларів дев`яносто шість центів США) та усі належні відсотки, які будуть уточнені після витребування судом доказів з ПАТ "Державний Ощадний банк України". Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позов. В подальшому просив розглядати в відсутність.

Відповідачка надала відзив , в судовому засіданні підтримала. В подальшому просила розглядати в відсутність.

Приватний нотаріус Верповська О.В. надала пояснення

3-ті особи пояснення не надали.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16.06.2020р. об`днано цивільну справу №757/18470/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Верповська О.В, треті особи: ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право власності та стягнення безпідставно отриманих коштів та цивільну справу № 757/18390/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Верповська О.В, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази , витребувані матеріали спадкової справи, приходить до слідуючого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадкоємцями за законом є його вдова ОСОБА_2 та його діти від інших трьох шлюбів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Приватним нотаріусом Верповською О.В. видане ОСОБА_2 13.08.2018 року Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 майна.

Приватним нотаріусом Верповською О.В. видане ОСОБА_4 13.08.2018 року Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 майна.

Приватним нотаріусом Верповською О.В. видане ОСОБА_3 , 13.08.2018 року Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 майна.

Приватним нотаріусом Верповською О.В. видане ОСОБА_1 19.08.2018року Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 майна.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1276 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкова трансмісія має місце при спадкуванні як за законом, так і за заповітом. При спадковій трансмісії спадкують усі спадкоємці померлого спадкоємця, який не встиг прийняти спадщину сам.

Спадкова трансмісія настає у тих випадках, коли спадкоємець як за законом, так і за заповітом помер після відкриття спадщини та не встиг її прийняти. Якщо спадкоємець прийняв спадщину (незалежно від способу прийняття) і помер, не оформивши спадкових прав, спадщина, яку він прийняв, підлягає розподілу вже між його спадкоємцями. Крім того, при спадковій трансмісії (ст. 1276 ЦК) йдеться не про самостійне спадкування, а лише про здійснення права на прийняття спадщини.

Суд керується положеннями статті 16 ЦК України, відповідно до частини 1 якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Процесуальний закон також містить норми, відповідно до яких судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес (статті 1-4 ЦПК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При цьому за змістом статей 4, 265 ЦПК України позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування.

В той же час, подати заяву про визнання спадкоємця негідним можна тільки після відкриття спадщини, оскільки до смерті спадкодавця особа не є спадкоємцем, отже, негідним його визнати не можна, слід також звернути увагу, що позивачами у даній категорії справ можуть бути лише особи, які можуть стати спадкоємцями у разі усунення негідного спадкоємця, тобто звертаються за захистом своїх інтересів.

Вирішення питання щодо усунення права на спадкування з підстав, передбачених ст.1224 ЦК України, можливо за умови , якщо таке право на спадкування існує.

Статтею 1224 ЦК України визначено коло осіб, які позбавляються суб`єктивних прав на спадкування, незважаючи на те, що існували певні передумови для закликання їх до спадкування - призначення спадкоємцями у тексті заповіту, наявність певного ступеня спорідненості, перебування у шлюбі зі спадкодавцем або на його утриманні протягом встановленого строку.

З аналізу норм ст.1224 ЦК України вбачається, що законодавець визначив дві групи негідних спадкоємців - осіб, які усуваються від права на спадкування.

До першої належать особи, які не вправі спадкувати ні за заповітом, ні за законом (частини 1-2 ст.1224 ЦК України).

До другої групи (ч.ч.3-5 ст.1224 ЦК України) належать спадкоємці, чиї проступки не становлять настільки великої суспільної небезпеки, як правопорушення осіб, зазначених у частинах 1,2 даної статті. Тому ці особи усуваються тільки від спадкування за законом, а право призначити їх спадкоємцями у тексті заповіту у спадкоємця зберігається.

Виходячи з положень частини 3 статті 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітті діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Виходячи з наведеного, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема, й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, принципове значення має питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За змістом частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 752/12158/14-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року по справі № 766/810/17, від 11 лютого 2019 року по справі № 756/11676/16-ц.

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається як на підставу усунення відповідача від права на спадкування на наявність обставин, визначених у ч. 3 ст. 1224 Цивільного кодексу України, мотивує тим, що відповідачка дружина спадкодавця, не забезпечила йому належної медичної допомоги, який хворів на тяжку хворобу, що дає підстави для усунення відповідачку, як спадкоємця першої черги за законом, від права на спадкування майна після смерті батька.

В свою чергу, позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є його процесуальним обов`язком, щодо ухилення відповідача від надання чоловікові допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме від відповідача. Крім того, належними доказами не підтверджено, що спадкодавець мав потребу у постійному, довічному сторонньому догляді, у тому числі з боку дружини.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України)

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позов про усунення від спадкування є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.Безпідставними є вимоги про визнання недійсним свідоцтва та стягнення коштів.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129 Конституції УКраїни, ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1224, 1258, 1259, 1276 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 83, 89, 90, 133, 141, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Верповська О.В, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування ,визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3

відповідач 1: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

відповідач 2: Приватний нотаріус Верповська О.В.: вул. Глазунова/Чигоріна, 4/47А, к.46-А, м. Київ

третя особа 1: ОСОБА_3 : АДРЕСА_4

третя особа 2 : ОСОБА_4 :

АДРЕСА_5 Дата складання повного тексту 20.12.2022р.

Суддя Остапчук Т.В.