Справа № 639/58/22
Провадження № 2/639/1008/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/58/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася, в особі свого представника, позивач ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання однію сім`єю її з ОСОБА_2 з 2004 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати право власності за позивачем на 27/100 частин житлового будинку та надвірних будівель, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом у четверту чергу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишено без руху.

Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

20 січня 2022 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява із усуненням вказаних в ухвалі суду недоліків.

В обґрунтування позову зазначила, що з ОСОБА_2 вони проживали з 1989 року. 29.06.1989р. вони зареєстрували шлюб, який 29.09.1992р. було розірвано.

Проте, після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом як і раніше однією сім`єю, мали спільне господарство, єдиний на двох бюджет, підтримували інтимні відносини, піклувалися один про одного, разом харчувалися, разом ремонтували житло і підтримували його в належному санітарно-технічному стані.

За договором купівлі-продажу від 15.04.2000р. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 купили в рівних частинах кожний 54/100 частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель під АДРЕСА_1 .

Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 лютого 2014 року по цивільній справі № 2-579/2011р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на 54/100 виділено в користування земельну ділянку площею 344,5 кв.м., що на 135 кв.м. менше, ніж покладено на їх ідеальну частку співвласників.

Фактично в користуванні ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був житловий будинок літ. "Б-1" за адресою АДРЕСА_1 , в якому є один вхід, дві житлові кімнати, одна з яких прохідна, є один туалет, одна ванна кімната, одна кухня із газовою плитою, були встановлені один прилад лічильника газу, один прилад лічильника води, одна газова колонка для опалення всього приміщення в будинку, яке вони займали разом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На час смерті ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 були зареєстровані і фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Усі дії по похованню, документальному оформленню таких дій здійснила ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - частка в праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

20.05.2021 року ОСОБА_1 подала заяву ПН ХМНО ОСОБА_5 про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа № 67681417.

Проте листом від 14.09.2021р. вих.№ 208/02-14 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трофіменко Є.В. було рекомендовано ОСОБА_6 звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, що буде підставою для прийняття спадщини в порядку ст. 1264 ЦК України.

Позивач вважає, що вона має право на вищевказане нерухоме майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 вересня 2022 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Єна Л.А., діюча на підставі ордеру № 1048563 від 12.10.2021 року подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача і представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 , який діє на підставі довіреності від 31.12.2021 № 08-21/4348/2-21, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради, та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 1989 року, актовий запис № 769 зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. 29 вересня 1992 року шлюб було розірвано, актовий запис № 539, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 13.04.2021р. № 3 (а.с. 108, 109-111).

Згідно наданого договору купівлі-продажу 54/100 частин домоволодіння від 15.04.2000р., ОСОБА_8 , як продавець з однієї сторони, з другої сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що мешкали в АДРЕСА_2 , як покупці уклали договір про наступне: продавець продала, а покупці купили в рівних частинах кожний 54/100 частин домоволодіння із відповідною частиною надвірних будівель під АДРЕСА_1 (а.с.14).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278476134 від 06.10.2021р. підтверджується право власності ОСОБА_2 на 27/100 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 і ОСОБА_1 на 27/100 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с. 15-17).

До придбання частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_2 , що підтверджується записом в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 щодо адреси вибуття.

Відповідно до запису в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були зареєстровані 16.06.2000 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 18-22).

Згідно Інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова № 12-0 від 17.11.2021р. ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 16.06.2000 по 20.04.2021 (а.с.76).

ОСОБА_1 з 16.06.2000р. по сьогоднішній день зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним штемпелем в паспорті на ім`я позивача серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області (а.с. 9-10).

За рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 лютого 2014 року по цивільній справі № 2-579/2011р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на 54/100 виділено в користування земельну ділянку площею 344,5 кв.м., що на 135 кв.м. менше, ніж покладено на їх ідеальну частку співвласників (а.с.59-60).

Крім того, позивачем надані заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 01.04.2016р., в якій зазначено абонентом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , кількість зареєстрованих осіб - 2, перелік газових приладів: опалювальні - 1 шт., плита газова - 1 шт., а також заяву-зобов`язання на ім`я ОСОБА_2 про дозвіл на користування водою і відкриття рахунку, яка також містить інформацію про кількість проживаючих - 2, наявні сантехнічні прилади - по одному (а.с. 41-42).

Матеріали цивільної справи містять квитанції оплати комунальних платежів за період 2009-2019р.р., здійснені, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ; світлини із зображенням ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 з відпочинку, сумісних подорожей, в домашніх умовах, медичні документи і довідки щодо стану здоров`я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , документи на підтвердження придбання побутової техніки (а.с. 28-40, 43-58, 63-74).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що встановлені ч. 2 ст. 3 СК України виключення, згідно з якими подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Надані позивачем докази є належними та допустимими, з точки зору закону, підтвердження факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства, піклування один про одного.

Згідно до ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Даючи оцінку вищезазначеним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2000 року проживали однією сім`єю в спільно придбаному житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний побут, разом відпочивали, дбали один про одного. Отже, на думку суду, в стосунках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні ознаки шлюбних відносин.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини при розгляді справи «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) встановив, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

За загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідні положення містяться у постанові КЦС ВС від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц.

Отже, суд приходить до висновку про встановлення факту проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , день смерті останньої.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.03.2021 року (а.с.75).

Похованням ОСОБА_2 займалася позивач, у зв`язку з чим на її ім`я була виписана 28.02.2021р. довідка про смерть ОСОБА_2 до форми № 106/щ № 82, нараховано і виплачено допомогу на поховання, що підтверджується листом і довідкою ГУ ПФ України в Харківській області від 13.04.2021р. № 4024-6788/Ж-02/8-2000/21 (а.с.77,78).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з 27/100 частин будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

20.05.2021р. позивач звернулася до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Є.Трофіменко із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить відомості Витягу про реєстрацію с Спадковому реєстрі від 20.05.2021р. № 64812710.

З листа Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Є.Трофіменко від 14.09.2021р. № 208/02-14 вбачається, що відповідно до наявних у спадковій справі № 25/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , документів заповіт ОСОБА_2 не складався, отже право на спадкування належить спадкоємцям за законом. Відповідно до поданої заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 зазначено, що є спадкоємцем згідно зі статтею 1264 Цивільного кодексу України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такі особи належать до четвертої черги спадкоємців за законом. Для спадкоємців за законом підставою для закликання до спадкоємства є доказ родинних та інших відносин зі спадкодавцем, якими відповідно до п.п. 4.2 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України можуть бути: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про становлення факту родинних та інших відносин. Згідно п.п. 4.4 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем необхідно звернутися до суду (а.с.80).

За змістом листа Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трофіменко Є.В. № 55/02-14 від 27.09.2022р. ОСОБА_1 є єдиною особою, яка подала заяву про прийняття спадщини (а.с.154).

Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи № 25/2021 (а.с. 99-100).

За інформацією Новобаварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.01.2022 року № 34/24.27-10 наявний актовий запис про шлюб № 769 від 29.06.1989р., складений Новобаварським відділом ДРАЦ у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Шлюб розірвано, актовий запис про розірвання шлюбу № 539 від 29.09.1992р., складений Новобаварським відділом ДРАЦ у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків). Актових записів про народження дітей, батьком яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено (а.с.109-110).

Відтак підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з часу розірвання їх шлюбу інших шлюбів не реєстрували.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Положення п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкуванн" визначає, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відтак, враховуючи відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , доведеність факту проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по 28 лютого 2021 року, що дає право позивачу на спадкування за законом четвертої черги, суд вважає необхідним за позивачем визнати право власності в порядку спадкування за законом на 27/100 частин житлового будинку та надвірних будівель, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 12, 76-81, 89, 315, 328 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст. ст. 1216-1218, 1258, 1261, 1264 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2004 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15 грудня 1999 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Харківська міська рада, , місцезнаходження: м. Харків, м-н. Конституції, б. 7.

Повний текст рішення складено 22.11.2022.

Суддя: С.О. Рубіжний