Справа № 138/3219/17
Провадження № 22-ц/801/1797/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 рокуСправа № 138/3219/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., Чорного М.А. та його представника адвоката Гримайло К.Л., представника відповідача адвоката Варцаби С.А., розглянувши апеляційну скаргу представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до СТОВ «Прогрес» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, мотивуючи тим, щовін є власником земельної ділянки площею 1,9429 га, кадастровий номер :01:000:0275, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в землях Суботівської сільської ради на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2017 року.

З моменту оформлення спадщини він через похилий вік надав усний дозвіл своєму синові ОСОБА_2 та в нотаріальному порядку на ОСОБА_3 на розпорядження даною земельною ділянкою. ОСОБА_2 на підставі усної угоди разом з ОСОБА_3 за спільні кошти посадив фруктовий сад.

Раніше даною земельною ділянкою користувалося СТОВ «ПРОГРЕС» на підставі договору оренди землі від 13.05.2011 року між останнім та Могилів-Подільською РДА терміном на 5 років, як невитребувана земельна ділянка та строк дії якого закінчився зі спливом строку, на який його було укладено.

Позивач звернувся за правовою допомогою, оскільки 11.12.2017 року СТОВ «ПРОГРЕС» в особі директора Мартинюка Я.Д. звернулося до правоохоронних органів через те, що на підставі договору оренди землі б/н від 01.11.2017 року, укладеного з ОСОБА_1 , у них перебуває у користуванні вищезазначена земельна ділянка строком на 15 років, і на даній земельній ділянці ОСОБА_3 здійснює незаконне насадження фруктових дерев. Однак даний договір позивач не підписував і про його існування дізнався від працівників правоохоронних органів.

Восени 2016 року представники СТОВ «ПРОГРЕС» звернулися до позивача з пропозицією допомогти оформити спадщину за власний рахунок після смерті матері, а після оформлення позивач мав підписати з ними договір оренди, на що останній погодився. Через деякий час позивач підписав папери, які йому принесли, оскільки вважав, що це документи по оформленню спадщини.

Згодом СТОВ «ПРОГРЕС» передало усі правовстановлюючі документи позивачу, оскільки не мало змоги оформити даний пай.

26.10.2017 року позивач самостійно оформив спадщину у Могилів-Подільській державній нотаріальній конторі, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як виявилося пізніше, працівники відповідача ввели його в оману, давши підписати йому пустий бланк договору оренди землі, за яким 30.11.2017 року було проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Вважає, що договір оренди землі, підписаний 01.11.2017 року між ним та відповідачем, право оренди за яким зареєстровано 30.11.2017 року державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Є.В. підлягає визнанню недійсним.

А тому просив в позовній заяві визнати недійсним договір оренди землі б/н від 01.11.2017 року, сторонами якого зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС» щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0275, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6358 га, яка знаходиться в землях Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 збільшили позовні вимоги та просили також суд витребувати у СТОВ «ПРОГРЕС» з чужого незаконного володіння земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0275, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6358 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, власником якої є ОСОБА_1 .

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 01.11.2017 укладений між ОСОБА_1 та «СТОВ ПРОГРЕС» щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:000:0275, загальною площею 2,6358 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Витребувано у СТОВ «Прогрес» з чужого незаконного володіння належну ОСОБА_1 , земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:000:0275, загальною площею 2,6358 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Стягнуто з СТОВ «Прогрес», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03731721, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , понесені ним судові витрати в розмірі 42 819 (сорок дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) гривень 28 копійок, з яких: 1 632,40 грн. - судовий збір за подання позову до суду, 41 186,88 грн. - витрати за проведення експертизи.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник СТОВ «Прогрес» адвокат Варцаба С.А. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Гримайло К.Л. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Разом з тим, 10 жовтня 2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання ним апеляційної скарги, в якій він просить апеляційну скаргу представника СТОВ «Прогрес» адвоката Варцаби С.А. задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 попросив апеляційний суд зазначену заяву до уваги не брати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2017, ОСОБА_1 належить земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0275, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6358 га., яка знаходиться в землях Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.5 т.1).

Як вбачається з договору оренди №б/н від 01.11.2017, ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС» в особі директора Мартинюка Я.Д. уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,6358 га. кадастровий номер :01:000:0275, строком на 15 років (а.с.106-109 т.1).

З матеріалів, які надійшли з Могилів-Подільського ГУ НП у Вінницькій області (висновок №5923 про результати звернення ОСОБА_5 від 15.12.2017) вбачається, що представник відповідача звертався в поліцію зі зверненням про те, що невідомі особи на орендованій земельній ділянці СТОВ «Прогрес», с. Суботівка посадили фруктові насадження яблуні. З даного звернення була проведена перевірка, за результатами його розгляду ознак злочину не було виявлено, рекомендовано заявнику звернутися до суду. В матеріалах перевірки наявний зокрема договір оренди землі укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» на спірну земельну ділянку загальною площею 2,6358 га, кадастровий номер :01:000:0275, датований 30 листопада 2017, та пояснення представника відповідача, в якому він посилається на даний договір (а.с.87-102 т.1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Посилаючись на те, що в договорі оренди землі не зазначені усі істотні умови договору, суд першої інстанції не вказав які саме істотні умови відповідно до Закону України «Про оренду землі» відсутні в спірному договорі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог з цих підстав.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо невстановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що уклав оспорюваний договір оренди землі внаслідок обману, оскільки підписуючи пустий бланк договору оренди землі, вважав, що підписує документи, необхідні для оформлення спадщини. Позивач зазначав, що СТОВ «Прогрес» мало посприяти йому в оформленні спадщини після смерті його матері, а вже після оформлення позивач мав підписати з ним договори оренди.

Так, відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абзац 2 частини першої статті 229 ЦК України).

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відтак, судова колегія критично оцінює доводи позивача про введення його в оману шляхом надання для підпису пустого бланку договору оренди землі, замість документів по оформленню спадщини, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про надання повноважень представникам товариства на оформлення такої спадщини.

Також слід зазначити, що позивач ОСОБА_6 не заперечує, що підписував договір, а відтак не можна говорити про відсутність його волевиявлення.

Разом з тим, апеляційний суд також критично оцінює висновок експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 06.12.2021 року, відповідно до якого рукописний текст договору оренди землі б/н, датований 01.11.2017 не відповідає вказаній на ньому даті 01.11.2017, тобто його виконано пізніше листопада 2017 року. Вирішити питання «Чи виготовлений рукописний текст та підпис орендодавця у договорі оренди земельної ділянки від 01.11.2017 саме в цей день 01.11.2017 в частині встановлення підпису від імені орендодавця ОСОБА_1 не видається можливим у в зв`язку відсутністю зразків порівняння. Виконання договору оренди землі №б/н, датованого 01.11.2017, не відповідає вказаній на ньому даті - 01.11.2017, тобто його виконано пізніше листопада 2017 року (а.с. 47-66 т. 2)

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір оренди землі був укладений 01 листопада 2017 року, та зареєстрований державним реєстратором 30 листопада 2017 року, що свідчить про те що текст договору був викладений ще у листопаді 2017 року.

Крім того обґрунтованими є доводи апелянта щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, оскільки обрані позивачем такі способи захисту як визнання договору оренди землі недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння є самостійними способами захисту. У разі визнання договору недійсним, інші способи захисту не застосовуються.

Відтак в даному випадку витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння є неефективним способом захисту прав позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що позивач не надав суду достатніх та належних доказів для визнання договору оренди землі недійним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» підлягають стягненню витрати понесені на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції в сумі 1958,88 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволення позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1958,88 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко