Справа № 174/633/22
п/с № 2-о/174/25/2022
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
14 листопада 2022 року м. Вільногірськ
Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
З доданих до позовної заяви документів вбачається, що зареєстроване місце проживання заявника по м. Вільногірську не значиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Із тексту заяви про встановлення юридичного факту місце проживання заявника ОСОБА_1 зазначено - АДРЕСА_1 . Акт депутата № 801 від 04.11.2022 року щодо проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою не підтверджує зареєстроване місце проживання заявника та право на звернення з вищевказаною заявою саме до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області.
До заяви засвідчену копію будь-якого документу, який посвідчує його особу ОСОБА_1 не додав, що протирічить положенням п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Свідоцтво про народження не є документом, що посвідчує особу.
Оскільки в заяві вказано, що він деякий час після 1994 року проживав за межами України, а на теперішній час імовірно проживає на її території, тобто перетинав Державний кордон України, тому заявнику необхідно надати до суду засвідчену копію документу, який посвідчує особу, наприклад того, який містить відмітку про перетин державного кордону. Також в заяві слід вказати з яких причин ОСОБА_1 не має при собі паспорту громадянина колишнього СРСР (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).
Посилаючись на те, що заявник не має паспорту громадянина України, а тому не може зареєструвати своє місце проживання, ОСОБА_1 не врахував, що відповідно до положень ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" у чинній редакції, до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додається не лише паспортний документ особи, а також може бути надана довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними. Тобто за умови наявності будь-якого із перелічених документів він не позбавлений можливості зареєструвати своє місце проживання на території України та надати суду відповідну довідку відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦПК України.
Тобто, на даний час суд не має можливості визначити підсудність даної справи за ч. 1 - за місцем проживання заявника або за ч. 2 ст. 316 ЦПК України - підсудність справи буде визначено ухвалою судді Верховного Суду.
Посилаючись в заяві на постанову Дніпровського апеляційного суду в постанові від 13.04.2022 року у справі № 203/4769/21, ОСОБА_1 не врахував, що воно є рішенням у конкретній справі, а в даному випадку існують інші обставини, зокрема, суддя не має сумнівів, що місце проживання ОСОБА_1 на території м. Вільногірська не зареєстровано, що прямо ним вказано у заяві.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 необхідно підтвердити зареєстроване місце його проживання на час подання вказаної заяви до суду з метою визначення підсудності справи, надати копію засвідченого належним чином документу, який посвідчує особу згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та вказати про наявність або відсутність у нього паспорту колишнього СРСР згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області- залишити без руху для виправлення недоліків позовної заяви та надання доказів реєстрації місця проживання на території м. Вільногірська.
Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.
Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Ілюшик