Єдиний унікальний номер: 728/1016/22
Номер провадження 2/728/314/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю представника позивача - адвоката Кулініч К.В.

представників відповідача Москаленка В.П., Єкимова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ланагропрод» про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив розірвати договори оренди земельних ділянок за № 55, № 01/0102/16-Т, № 02/0102/16-Т, укладених, відповідно, 30.04.2009 року, 01.02.2016 року, 01.02.2016 року з Фермерським господарством «Ланагропрод», з кадастровими номерами земельних ділянок, відповідно: :04:000:0103, :04:000:0102, :04:000:0059.

Свої вимоги мотивував тим, що вказані земельні ділянки відповідачем передані в користування іншій особі без укладення жодних договорів, зокрема, договору суборенди, внаслідок чого він, як власник, позбавлений можливості вільного доступу до належних йому земельних ділянок та здійснювати контроль за їх використанням, що є істотним порушенням умов договорів оренди. Зазначає, що скасування мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення є істотною обставиною, яка не була передбачена умовами договорів при їх укладенні. Крім того, на його пропозицію придбати у власність земельні ділянки, відповідач (орендар), як такий, що має переважне право на придбання у власність земельної ділянки, відповіді не надав. Також не надав відповіді на його пропозицію щодо розірвання укладених договорів оренди, в зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.08.2022 року відкрито провадження по справі з визначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.09.2022 року, яке в подальшому відкладено на 29.09.2022 року для надання можливості представнику позивача ознайомитися з відзивом та на 17.10.2022 року за клопотанням представника відповідача для надання можливості ознайомитися з поясненнями на відзив.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.11.2022 року, який відкладено на 16.11.2022 року для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_2 та витребування інших доказів для об`єктивного розгляду справи.

14.09.2022 року представник відповідача - ФГ «Ланагропрод» подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, оскільки позивачем не доведено факту передачі відповідачем його ( ОСОБА_1 ) земельних ділянок іншій особі для використання. Крім того, з пропозицією про продаж земельних ділянок позивач звернувся до ФГ «Ланаропрод» з порушенням положень ст. 130-1 ЗК України - без відповідного повідомлення нотаріуса. Також посилається на положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої, у разі відмови орендаря від свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки до нового власника такої земельноїї ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної діялнки, в зв`язку з чим відмова орендаря від купівлі земельної ділянки жодним чином не впливає на строк дії або дострокове припинення договору оренди землі. Істотні зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів оренди земельних ділянок, відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 652 ЦК України, відсутні.

27.09.2022 року представником позивача надано пояснення, в яких зазначено про необґрунтованість відзиву відповідача, який, на її думку, подано з порушенням вимог ст 178 ЦПК України.

14.09.2022 року представник відповідача - ФГ «Ланагропрод» подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору, посилаючись на те, що позивачем у позовній заяві не вказано, яка норма Закону України «Про оренду землі» порушена відповідачем та є підставою для розірвання договорів оренди. Доводи з приводу використання переважного права орендаря на купівлю земельних ділянок та права орендодавця на продаж в порядку ст. 130-1 ЗК України жодним чином не стосуються прав та обов`язків сторін згідно укладених договорів.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кулініч К.В. підтримала позовні вимоги і просила суд задовольнити їх.

Представники відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що має у власності дві земельні ділянки, які передані в оренду ФГ «Ланагропрод» та ФГ «Вітчизна-Тиниця» згідно укладених договорів оренди. Орендарі вчасно сплачують йому орендну плату, умови договорів не порушуються. До нього приїздили ОСОБА_1 з якимось чоловіком і він ставив підпис на листі, який був вже складений та надрукований на ком`ютері. Інформація, зазначена в листі лише частково відповідає дійсності. Йому особисто невідомо де саме конкретно знаходяться його земельні ділянки, передані ним в оренду. Знає лише приблизно. Про те, що їх обробляє хтось інший, а не орендар, йому невідомо. Чи відбувся обмін земельними ділянками у орендарів йому невідомо.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 30.04.2009 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ланагропрод» в особі його голови Бабича Я.І. строком на 10 років укладено договір оренди землі за № 055, відповідно до умов якого в оренду ФГ «Ланагропрод» передається належна на праві приватної власності ОСОБА_1 згідно Державного акту 111-ЧН № 012043 земельна ділянка загальною площею 4.83 га, (кадастровий номер :04:000:0103). Вказаний договір зареєстрований у Бахмацькому відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру) 28.08.2009 року за № 47.

Актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду, складеним 29.08.2009 року, «орендодавець» ОСОБА_1 передав, а «орендар» ФГ «Ланагропрод» в особі його голови, прийняв в оренду земельну ділянку площею 4.83 га, розташовану на території Тиницької сільської ради, кадастровий номер :04:000:0103.

Актом, який є додатком до договору за № 55 від 30.04.2009 року, складеним ОСОБА_1 , як «орендодавцем» та головою ФГ «Ланагропрод» Бабичем Я.І., як «орендарем», проведено визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 4.83 га з метою надання її в оренду для сільськогосподарського призначення на території Тиницькї сільської ради.

Додатковою угодою до договору оренди землі № 55 від 30.04.2009 року, укладеною 18.04.2014 року внесено зміни до даного договору, зокрема до п 3.1, відповідно до якого договір укладено строком на 20 років.

01.02.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ланагропрод» в особі його голови Бабича Я.І. строком на 20 років укладено договір оренди землі за № 02/0102/16-Т, відповідно до умов якого в оренду ФГ «Ланагропрод» передається належна на праві приватної власності ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 19 від 27.01.2016 року та довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 52328108 від 29.01.2016 року) земельна ділянка загальною площею 4.8310 га, (кадастровий номер :04:000:0102).

Актом від 01.02.2016 року, складеним ОСОБА_1 , як «орендодавцем» та головою ФГ «Ланагропрод» Бабичем Я.І., як «орендарем», проведено визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 4.8310 га з метою надання її в оренду для сільськогосподарського призначення на території Тиницькї сільської ради.

01.02.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ланагропрод» в особі його голови Бабича Я.І. строком на 20 років укладено договір оренди землі за № 02/0102/16-Т, відповідно до умов якого в оренду ФГ «Ланагропрод» передається належна на праві приватної власності ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 18 від 27.01.2016 року та довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 52327222 від 29.01.2016 року) земельна ділянка загальною площею 4.8310 га, (кадастровий номер :04:000:0059).

Актом від 01.02.2016 року, складеним ОСОБА_1 , як «орендодавцем» та головою ФГ «Ланагропрод» Бабичем Я.І., як «орендарем», проведено визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 4.8311 га з метою надання її в оренду для сільськогосподарського призначення на території Тиницькї сільської ради.

Згідно матеріалів справи цільове призначення вищевказаних земель- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія: землі сільськогосподарського призначення.

14.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови ФГ «Ланагропрод» з пропозиціями щодо придбання вищевказаних земельних ділянок, з урахуванням положень п.9.3 вищевказаних Договорів, відповідно до яких орендар має переважне право на придбання у власність земельної ділянки у разі продажу її орендодавцем, в якій зазначив про намір реалізації свого права щодо продажу земельних ділянок в зв`язку і змінами в законодавстві. Вказані пропозиції отримані відповідачем 16.12.2021 року.

10.02.2022 року на ім`я голови ФГ «Ланагропрод» позивач направив тексти додаткових угод про дострокове розірвання вищевказаних договорів оренди земельних ділянок в зв`язку з ненаданням відповіді в термін тридцять днів на пропозицію щодо придбання земельних ділянок, які отримані відповідачем 27.06.2022 року.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано лист від 22.06.2022 року, адресований на його ім`я за підписом ОСОБА_2 в якому останній повідомляє, що після розірвання договору оренди земельних ділянок з ФГ «Ланагопрод», в зв`язку з тим, що його земельні ділянки знаходяться всередині використовуваних ФГ «Ланагпропрод» земель, йому було запропонвоано обробляти земельні ділянки, належні ОСОБА_1 . Також зазначає, що жодних договорів з ФГ «Ланагропрод» на обробіток вказаних земельних ділянок ним не укладалося.

22.06.2022 року позивач повторно звернувся до відповідача з пропозицією щодо придбання належних йому земельних ділянок згідно договорів оренди.

Згідно інформації Державного земельного кадастру на право власності та речові права на земельну ділянку, власником земельних ділянок з кадастровиим номерами :04:000:0091 та :04:000:0165, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є ОСОБА_2 . Вказані земельні ділянки передані ним в оренду, відповідно, «ФГ «Вітчизна-Тиниця» (дата державної реєстрації 10.09.2021 року) та ФГ «Ланагропрод» (дата державної реєстрації 25.02.2015 року).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Статтею 31 Закону визначені підстави припинення договору оренди землі, відповідно до якої: договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Частиною 1, 5 ст. 32 Закону визначено умови припинення договору оренди землі шляхом його розірвання відповідно до якої на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, у такому договорі зазначається договір, взамін якого він укладений.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 9.4 вищевказаних Договорів оренди визначено обов`язки орендаря, відповідно до якого такими обов`язками зазначено: своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою, що передана в оренду; використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримуватися по відношенню до земельної ділянки режиму використання земель сільськогосподарського призначення у відповідності з вимогами чинного законодавства України; повернути орендодавцю орендовану земельну длянку після закінчення оренди, якщо інше не передбачено цим договором або не погоджено сторонами у письмовій формі.

Пунктом 12.4 вищевказаних Договорів оренди визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представником позивача не доведено, що відповідачем, як орендарем, були порушені умови договорів оренди землі та наявність таких істотних порушень, які призвели до позбавлення позивача очікуваного результату від укладених договорів та вільного доступу до своїх земельних ділянок для здійснення контролю за їх використанням.

Наданий на підтвердження позовних вимог лист ОСОБА_2 суд не приймає до уваги, оскільки його зміст не підтверджено останнім, допитаним в судовому засіданні в якості свідка. Крім того, даний лист не є належним, допустимим та достатнім доказом в розумінні положень ст. 77-80 ЦПК України.

Інших доказів щодо передачі земельних ділянок позивача у користування третім особам за договором суборенди в судове засідання не надано.

Відповідно до п. б ч.1 ст.130-1 ЗК України орендар земельної ділянки у другу чергу має переважне право купівлі земельних ділянок сільськогосподарського призначення. У разі якщо відповідно до закону особа, зазначена у пунктах "а" і "б" цієї частини, не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, вона може в порядку, визначеному частиною п`ятою цієї статті, передати своє переважне право купівлі такої земельної ділянки іншій особі, яка відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку.

Згідно ч. 3 ст. 130-1 ЗК України за наявності переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення її власник зобов`язаний не пізніш як за два місяці до дня укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки зареєструвати намір щодо продажу земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У разі якщо продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення здійснюється не на земельних торгах, заява про державну реєстрацію такого наміру подається у визначений цією частиною строк нотаріусу, який здійснюватиме нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, разом з проектом такого договору. Нотаріус зобов`язаний протягом трьох робочих днів повідомити про такий намір суб`єктів переважного права цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення або особисто під розписку. Суб`єкт переважного права вважається повідомленим про зазначений намір також у разі його відмови отримати повідомлення, про що є відповідна позначка, або якщо повідомлення повернулося до нотаріуса у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Відмова відповідача від купівлі земельних ділянок не є підставою для розірвання договорів оренди та не впливає на строк його дії, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону у разі відмови орендаря від свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки до нового власника такої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки.

При цьому суд приймає до уваги, що позивач звернувся до відповідача з пропозицією придбання у власність земельних ділянок з порушенням положень ч. 3 ст. 130-1 ЗК України, та враховує, що відповідач є юридичною особою, а відповідно до пункту 15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України до 1 січня 2024 року діє обмеження, яким забороняється купівля-продаж або відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб земельних ділянок, які перебувають у приватній власності і віднесені до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч.1-2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як на підставу розірвання договорів оренди землі позивач посилаєтся на скасування мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення, що є істотною обставиною, яка не була передбачена умовами договорів при їх укладенні.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 652 ЗК України та Перехідних положень Земельного Кодексу України, враховуючи, що мораторій на продаж земельних ділянок мав тимчасовий характер, тому істотні зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів оренди відсутні.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в позові відмовлено повністю, а також категорію справи та об`єм роботи представника відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000 гривень 00 копійок в рахунок повернення витрат за надання правничої допомоги, які підтверджені документально.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ланагропрод» про розірвання договорів оренди земельних ділянок відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Ланагропрод» 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок повернення витрат по сплаті за надання правової допомоги.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Фермерське господарство «Ланагропрод», м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області вул. Б. Хмельницького, 23, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 25.11.2022 року.

Суддя О.І. Глушко