Провадження № 2-др/127/95/22
08 листопада 2022 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання припиненими зобов`язань та вчинення дій,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2022 року у цій справі позов ОСОБА_1 задоволено та визнано припиненими зобов`язання за кредитним договором №111/49 від 21 листопада 2005 року та додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 від 21 листопада 2005 року до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №000174 від 15 листопада 2005 року, укладеними між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»; визнано припиненими зобов`язання за договором іпотеки від 21 листопада 2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Наталією Володимирівною та зареєстрованим в реєстрі за №4153; виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис, внесений реєстратором: приватний нотаріус Стеблюк Н. В., 21 листопада 2005 року, за реєстраційним номером обтяження 2614253, яким зареєстровано тип обтяження заборона на нерухоме майно, на підставі іпотечного договору, 4153, 21 листопада 2005 року, об`єкт обтяження квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 ; виключено з Державного реєстру іпотек запис, внесений реєстратором: приватним нотаріусом Стеблюк Н. В., 21 листопада 2005 року, за реєстраційним номером обтяження № 2614309, яким зареєстровано тип обтяження іпотека, на підставі іпотечного договору, 4153, 21 листопада 2005 року, об`єкт обтяження квартира, адреса: АДРЕСА_1 , іпотекодавець ОСОБА_1 , іпотекодержатель АКІБ «УкрСиббанк», .

При ухвалені цього рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, про вирішення яких було заявлено представником позивача, про що подана відповідна заява з вказівкою, що докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

26 жовтня 2022 року до суду надійшло клопотання позивача про стягнення судових витрат та в підтвердження витрат надані: договір про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року, акт виконаних робіт та наданих послуг від 21 жовтня 2022 року, квитанції від 31 серпня 2021 року та від 02 серпня 2021 року та наказ від 30 квітня 2022 року №111.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання.

Відповідач, отримавши клопотання позивача 28 жовтня 2022 року, про що свідчать дані сайту «Укрпошти», будь-яких заяв з вказаного питання суду не надав.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Як безумовно слідує із матеріалів справи позивач скористався правничою допомогою під час розгляду цієї справи та матиме витрати у зв`язку із цим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом.

Визначаючись із розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористався допомогою адвокатів, про що свідчить договір про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року.

Зі змісту цього договору слідує, що сторони погодили фіксований розмір гонорару, який клієнт сплачує за надання правничої допомоги пов`язаної зі справою №127/31539/21 та становить 16000,00 грн, які позивач зобов`язаний сплатити в три етапи (6000, 00 грн - в день укладення договору, 6000,00 грн до 1 вересня 2021 року та 4000,00 грн у 10-денний строк з дня набрання рішення законної сили).

Згідно акту виконаних робіт та наданих послуг від 21 жовтня 2022 року адвокатами були надані такі послуги: надання консультацій, направлення адвокатських запитів та збір доказів по справі, підготовка позовної заяви, підготовка та подача відповіді на відзив, участь у судових засіданнях, підготовка і подача заяв та клопотань з процесуальних питань, на суму 12000,00 грн.

Сплата цієї суми підтверджується наданими квитанціями.

Суд враховує, що заявлені витрати пов`язані з розглядом цієї справи, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, в тому числі із урахуванням участі в судових засіданнях в межах дії договору, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, відповідачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами.

Зважаючи на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2022 року позовні вимоги були задоволені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №127/31539/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання припиненими зобов`язань та вчинення дій.

Стягнути з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ),

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: