Справа № 569/4789/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити для нього додатковий строк тривалістю один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , дружина його покійного батька. Після її смерті залишилося майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої входить квартира за вказаною адресою. Окрім нього до складу спадкоємців відповідно до заповіту входить ОСОБА_2 9 грудня 2021 року звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Нотаріус повідомила його, що батько ОСОБА_3 є співвласником квартири, але майно, яке належало йому, він не може успадкувати, оскільки пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Рівненською міською радою йому було надано свідоцтво про право власності на житло від 24 жовтня 1997 року, відповідно до якого його батьку дійсно належить на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_2 . У визначений законом термін для прийняття спадщини він не мав змоги належним чином оформити на себе майно, оскільки не знав, що його батько є співвласником квартири, а дізнався тільки коли йому надали свідоцтво про право власності. Відповідно до ст.1223, 1261, 1269 ЦК України має право на спадкування після смерті батька ОСОБА_3 за законом в першу чергу та бажає прийняти спадкове майно, яке входить до складу спадщини.

Ухвалою від 6 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

25 липня 2022 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у позові. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що ОСОБА_3 був військовим, під час проходження служби отримав квартиру АДРЕСА_3 , де проживав із сім`єю. Після смерті дружини ОСОБА_3 в 1989 році залишив квартиру сину ОСОБА_1 і переїхав проживати до ОСОБА_5 , яка проживала за адресою АДРЕСА_1 . 28 серпня 1992 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб. 24 жовтня 1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_2 та набули її у спільну подружню власність. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 Про цей факт було відомо його сину ОСОБА_1 , який на той час був повнолітнім і був присутній на похоронах батька. Однак після смерті батька ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини до органів нотаріату не подав, на день смерті батька проживав окремо. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 проживала сама і у встановлений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 13 листопада 2012 року ОСОБА_4 успадкувала Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 . Про викладені обставини їй достовірно відомо, оскільки вона була сусідкою ОСОБА_4 , доглядала за нею, у всьому допомагала. Через її ставлення до ОСОБА_4 остання за життя склала заповіт на її користь, заповівши Ѕ частку квартири. Позивач останні місяці проживав у Польщі, ніякої турботи по відношенню до спадкодавці не проявляв. Ніякого відношення до спадкування Ѕ частки квартири після смерті ОСОБА_3 не має, а тому вважає, що позов заявлений до неї безпідставно. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, а не за заповітом, оскільки заповіту не було, тому перерозподіл спадкового майна внаслідок поновлення строку на прийняття спадщини міг бути заявлений за життя іншого єдиного, крім ОСОБА_1 , спадкоємця - до ОСОБА_4 . Після прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 набула право власності на спадкове майно і не мала жодних обов`язків перед спадкоємцем, який не прийняв спадщину. ОСОБА_4 заповіт склала на свій розсуд, в здоровому розумі, виражаючи волю розпорядитися після смерті нажитим майном. ОСОБА_1 було достовірно відомо про відкриття спадщини після смерті його батька і він свідомо відмовився від прийняття спадщини, мотивуючи своє рішення необізнаністю щодо наявності майна у спадкодавця. Ніяких об`єктивних перешкод у ОСОБА_1 подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька не існувало. Позивачем не наведено та необгрунтовано жодних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього для вчинення дій. Позивачем не подано жодного письмового підтвердження про те, що нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку із пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою від 14 вересня 2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися.

У поданому до суду клопотанні від 14 вересня 2022 року позивач просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з мотивів, вказаних в позовній заяві.

20 жовтня 2022 року представник відповідача адвокат Пузирко О.О. просить справу розглянути без участі відповідача та її представника, в позові відмовити.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

28 серпня 1992 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС м.Рівне, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 жовтня 1997 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» набули у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є дружина померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_1 (позивач).

ОСОБА_4 звернулася до Другої рівненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 31986525 від 12 жовтня 2012 року.

ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався.

ОСОБА_4 , як спадкоємцю майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Ковалик А.Ю. 13 листопада 2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Департаментом міського господарства виконавчого комітету Рівненської міської Ради народних депутатів 24 жовтня 1997 року.

Право власності ОСОБА_4 на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 зареєстроване 3 грудня 2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрації прав КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» № 36515351 від 3 грудня 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) є спадкоємцями за заповітом ОСОБА_4 від 14 серпня 2020 року, посвідченим державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Гордійчук В.П., належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_2 в рівних частках.

9 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі якої заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67695373 від 9 грудня 2021 року.

Відповідно до ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

За положеннями ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до норм ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини застосовуються, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, пов`язані з тривалими відрядженнями; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач покликається на те, що не мав змоги оформити на себе майно, оскільки не знав, що його батько є співвласником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17, постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 310/2327/18, постанові від 20 січня 2021 року № 752/11156/18-ц, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання у межах шестимісячного строку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини позивач не надав.

ОСОБА_1 спадщину не прийняв через те, що не знав, що Ѕ частка спірної квартири належала його покійному батькові, тобто за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Відсутність у позивача інформації щодо наявності спадкового майна не може розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднювала здійснення ним цих дій.

Враховуючи, що у позивача не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а він не скористався правом на прийняття спадщини лише через відсутність інформації про спадкову масу, підстави для застосування положення ч.3 ст.1282 ЦК України відсутні, а тому в позові належить відмовити.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, оскільки останній заповіту за життя не склав.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (син спадкодавця) та ОСОБА_4 (дружина спадкодавця).

За умови пред`явлення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за життя ОСОБА_4 остання була б відповідачем у справі як спадкоємець померлого ОСОБА_3 .

Однак до моменту звернення позивача до суду з цим позовом ОСОБА_4 померла. Її спадкоємцем після смерті за заповітом, крім позивача, є ОСОБА_2 (відповідач).

Оскільки наслідком визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є зміна кола спадкоємців, які її приймають, та відповідно перерозподіл спадкового майна, ОСОБА_2 , як спадкоємець померлої дружини ОСОБА_3 , є належним відповідачем у справі, так як є правонаступником в порядку спадкування сторони спірних правовідносин.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 28 жовтня 2022 року.

Суддя