18.10.2022 Справа № 469/309/22
2/469/407/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Тавлуя В.В.,
за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явився,
представник позивача завідувач Сектору
«Березанське бюро правової допомоги» ММЦ з НБВПД
Бенедюк Л.О. - не з`явилася,
відповідач ОСОБА_2 не з`явилася,
представник третьої особи Березанського відділу
ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області
Південного МУМЮ (м.Одеса) - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Березанський відділ Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про зняття арешту з майна, -
Позивач 30 червня 2022 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд зняти арешт, накладений в межах виконавчого провадження №4152456 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.06.2014 року, виданою державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Яриш Н.В., реєстраційний номер обтяження 5922590, на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 .
У обґрунтування позову зазначав, що йому належать земельні ділянки:
З метою передачі земельної ділянки в оренду ПСП «Агрофірма «Василівка» позивач в кінці грудня 2021 року звернувся до державного реєстратора Березанської селищної ради для проведення державної реєстрації належної йому земельної ділянки, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що постановою державного виконавця від 03.06.2014 року накладено арешт на все майно позивача.
Вказана заборона була накладена в межах виконавчого провадження №4152456 з примусового виконання виконавчого листа №2-341 від 08 липня 2002 року, виданого Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу, починаючи з 26 червня 2002 року і до повноліття дітей.
29 травня 2017 року виконавче провадження №4152456 було закінчено, однак у порушення ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не зазначено у постанові про зняття арешту, накладеного на майно позивача; на його письмову заяву державним виконавцем надано відповідь про неможливість зняття арешту із земельної ділянки, у зв`язку з чим він не може розпоряджатися належним йому майном.
Ухвалою суду від 04 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та згоду із заочним розглядом справи.
Відповідачка повторно у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву суду не надала.
Представник третьої особи Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений судом належним чином; пояснення щодо позову до суду не направив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у реєстрі міститься запис за №5922590 від 05 червня 2014 року про арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , внесений на підставі постанови державного виконавця Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Яриш Н.В. про арешт майна б/н від 03.06.2014 року (а.с.12).
Як вбачається з довідки Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №4152456 з примусового виконання виконавчого листа №2-341 від 08 липня 2002 року, виданого Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу, починаючи з 26 червня 2002 року і до повноліття дітей. 29 травня 2017 року виконавче провадження закінчено.
Крім того, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №50969459 з примусового виконання виконавчого листа №469/1207/13-ц від 11 жовтня 2013 року, виданого Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з позивача на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 26 травня 2022 року від стягувача надійшла заява про отримання аліментів у повному обсязі та повернення виконавчого документу без виконання. 27 травня 2022 року виконавче провадження завершено.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_1 . відділом ДВС Березанського РУЮ накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна, б/н від 03 червня 2014 року (а.с.15-16).
Згідно з ч.1, 2 ст.40 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час завершення виконавчих проваджень) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Проте накладений арешт державним виконавцем знятий не був.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення його прав, як власника майна, захист яких передбачено ст.ст.321, 391 ЦК України.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
26 травня 2022 року позивач звернувся до Березанського відділу ДВС із письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна, але йому було відмовлено, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання на підставі п.1-2 Розділу 11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року (а.с.16).
Виходячи з викладеного та враховуючи, що за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зняти арешт, накладений в межах виконавчого провадження №4152456 постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Яриш Н.В. від 03 червня 2014 року, реєстраційний номер обтяження: 5922590від 05 червня 2014 року, на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: