ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6340/22 Справа № 177/618/20 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І. Біла А.В.

сторони справи

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - державний виконавець Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Самчук Анастасія Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Пасюка Василя Володимировича на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2022 року, винесену суддею Коваль Н.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ:

У липні 2022 року представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Пасюк В.В. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самчук Анастасії Вікторівни у виконавчому провадженні №64498736.

Просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Самчук А.В., щодо винесення постанови про накладення арешту на картковий рахунок та скасувати зазначену постанову в частині накладення арешту на картковий рахунок « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В обґрунтування скарги представник заявниці зазначив, що рішеннями та діями державного виконавця Самчук А.В. порушено права заявника, оскільки вони прийняті та вчинені не у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Представник заявника вважає, що державним виконавцем незаконно накладено арешт на картковий рахунок заявника в «monobank» на який остання отримує виплати як внутрішньо переміщена особа.

Заявник вважає дану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, у зв`язку із чим остання має бути скасована в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Міністерства соціальної політики на картковий рахунок НОМЕР_1 у АТ «Універсалбанк» (monobank).

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2022 року скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Самчук Анастасії Вікторівни у виконавчому провадженні № 64498736 залишена без задоволення.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Пасюк В.В. в апеляційній скарзі посилається на незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, ігноруванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 (провадження №12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови), просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

При цьому, сторона заявниці ОСОБА_1 повністю не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець Самчук А.В. діяла в межах чинного законодавства України та наголошує на тому, що суд повністю проігнорував інформацію, що гроші на рахунок ОСОБА_1 надійшли від Мінсоцполітики України, як державна соціальна допомога ВПО і ці гроші надані не лише заявниці а і її двом неповнолітнім дітям.

Адвокат вказує на те, що ОСОБА_1 державному виконавцю, а потім і суду першої інстанції надала доказ того, що на спірному картковому рахунку знаходяться грошові кошти, які надійшли від Міністерства соціальної політики, як державна соціальна допомога ОСОБА_1 та її двом неповнолітнім дітям.

ОСОБА_2 вказує, що державний виконавець не вжив жодних дій для з`ясування цієї інформації, а вирішив перекласти свій обов`язок на банківську установу із посиланням на те, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів (ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Скаржник наголошує на тому, що в даному випадку банк не виконав вимоги ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», а державний виконавець проігнорувала письмове повідомлення ОСОБА_1 про статус грошових коштів.

Представник заявниці ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, проігнорувавши правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 (провадження №12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови), хоча ОСОБА_1 неодноразово наголошувала на його застосуванні судом.

Окрім того, адвокат вказує на те, що державний виконавець вже стягнув грошові кошти в сумі 16 001,46 грн. зі спірного карткового рахунку ОСОБА_1 та повторно наголошує на тому, що заявниця з 08.04.2022 року має статус внутрішньо-переміщеної особи та такий статус мають і її двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і державна соціальна допомога від Мінсоцполітики України надійшла, в тому числі і на двох дітей, але ні ВДВС, ні суд першої інстанції взагалі не звернули на це увагу.

Представник заявниці вважає, що не зняття арешту із грошових коштів (а у подальшому і їх стягнення) державної соціальної допомоги ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям грубо порушує конституційні права не лише боржника, а і її дітей.

У відзиві на апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_2 , державний виконавець Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Самчук А.В., просить ухвалу суду першої інстанції як законну і належним чином обґрунтовану залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Звертає увагу на те, що на рахунку НОМЕР_2 , який відкритий 09.10.2018 року наявні кошти з різних джерел походження, АТ «Універсалбанк» не визначає цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення, спеціальний режим використання вказаного рахунку не підтверджений жодним доказом до скарги чи повідомленнями банку. Окрім того, вказаний рахунок відкритий 09.10.2018 року, до отримання скаржником статусу ВПО.

У відзиві на апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_2 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК», просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, залишивши в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,вислухавши думку державного виконавця Самчук А.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з викладених у відзиві підстав, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони заявниці підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою від 01.02.2022, при примусовому виконанні виконавчого листа №177/618/20 виданого 06.01.2021 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості, накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику (а.с. 14).

Відповідно до довідок органу соціального захисту населення (а.с.6-7), ОСОБА_1 , та її діти з квітня 2022 року взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи.

В скарзі заявник посилається на те, що ОСОБА_1 оформила фінансову допомогу ВПО собі та своїм дітям, яка надійшла 02.05.2022 на її картковий рахунок «monobank» НОМЕР_1 у АТ «Універсалбанк» на рахунку НОМЕР_2 (а.с. 5 зворот), про те не може користуватися зазначеними коштами, так як на зазначений рахунок, на підставі постанови державного виконавця від 01.02.2022 накладено арешт.

16.06.2022 представником заявника до Криворізького ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) направлено заяву, в якій останній просив зняти арешт з карткового рахунку НОМЕР_1 у АТ «Універсалбанк» «monobank» на рахунку НОМЕР_2 , який використовується для отримання державної соціальної допомоги ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям (а.с.8), про те Криворізьким ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відмовлено в задоволені зазначеної заяви, у зв`язку із тим, що зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено (а.с.9).

З довідки АТ «Універсал Банк» від 08.06.2021 видно, що станом на 08.06.2021 на рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , перебували кошти в розмірі 1018,27 грн., на які за платіжною вимогою Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) №469 від 09.07.2021 (а.с.55), було звернуто стягнення, залишок стягнення за виконавчим листом №177/618/20 станом на 14.07.2021, становив 103 862,63 грн. (а.с.54, 55).

Суд першої інстанції, залишаючи скаргу ОСОБА_1 без задоволення, виходив з того, що кошти заявниці, які перебувають на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Універсалбанк» «monobank» НОМЕР_2 , не є такими, що перебуває на рахунку із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, стягнення із зазначеного рахунку відбувається з липня 2021 року, тому державний виконавець Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самчук А.В., діяла в межах чинного законодавства України.

Проте, колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.1 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ч.1 ст.72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Право на отримання допомоги на проживання мають внутрішньо переміщені особи (далі - ВПО) відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 (далі - Порядок).

Допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року №204.

Допомога призначається органом соціального захисту населення протягом 10 робочих днів з дати надходження заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та її двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з квітня 2022 року взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено наданими ОСОБА_1 довідками (а.с.6-7).

Також, матеріалами справи підтверджено, що 16 червня 2022 року представник заявниці ОСОБА_2 звертався до Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про зняття арешту із карткового рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Універсалбанк» «monobank» НОМЕР_2 , який використовується ОСОБА_1 для отримання державної соціальної допомоги як внутрішньо переміщені особи для ОСОБА_1 та її двом неповнолітнім дітям (а.с.8).

Листом начальника Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Давиденко Ларисою на звернення адвоката Пасюка В.В. було відмовлено у знятті арешту з карткового рахунку ОСОБА_1 з посиланням на те, що рахунки на які накладено арешт на підставі постанов державного виконавця про арешт коштів від 12.02.20212 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено.

Колегія суддів погоджується з доводами адвоката Пасюка В.В., що грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги як внутрішньо переміщеним особам відносяться до коштів на які заборонено накладення арешту, окрім того, кошти були надані державою не тільки ОСОБА_1 , а і її двом неповнолітнім дітям, тому на ці кошти не може бути звернуто стягнення в рамках виконавчого провадження №64503989, боржником по якому є ОСОБА_1 , тому державний виконавець, встановивши за заявою боржника підтвердженою доказами, що стягнення на грошові кошти у вигляді соціальної допомоги, які надійшли на картковий рахунок належний боржнику, заборонено законом, мала можливість самостійно зняти арешт з цієї частини коштів, які надійшли на картковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Універсалбанк» «monobank» НОМЕР_2 належний ОСОБА_1 (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

За викладених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючисьст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Пасюка Василя Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення вимог скарги ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Самчук Анастасію Вікторівну зняти арешт з частини коштів боржника ОСОБА_1 , які надійшли 02.05.2022 на картковий рахунок АТ «Універсал Банк» (monobank) НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_2 від Міністерства соціальної політики як соціальна допомога внутрішньо-переміщеним особам в сумі 16 000,00 грн. на ОСОБА_1 та її двом дітям: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині скарги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: