Справа № 171/464/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 листопада 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Лантуха Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дійсною угоду купівлі-продажу нерухомості, визнання права власності на нерухоме майно,
22.04.2022 року адвокат Лантух О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу нерухомості, визнання права власності на нерухоме майно.
Згідно зазначеної угоди позивач придбав належний відповідачам на праві власності будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 69 кв. м. , загальною площею 121,8 кв м., який належав продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1996 року за реєстраційним номером 14-7П, посвідчене та зареєстроване Апостолівським БТІ 03.01.1997 року за р № 2-32.
Згідно довідки про проходження реєстрації за позивачем в КП Апостолівське бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , про що 06.04.2000 року в інвентарній справі зроблено запис № 2-32.
Дані про реєстрацію місця проживання позивача згідно паспорту НОМЕР_1 підтверджують, що ОСОБА_1 зареєструвався в придбаному ним будинку за відповідною адресою 30 липня 2001 року.
Тобто, позивач виконав всі вимоги щодо реєстрації права власності на домоволодіння.
25.03.2022 року позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності на будинок в АДРЕСА_1 , але04.04.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Коваль С.А. було винесене рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з невідповідністю документів вимогам діючого на момент укладення угоди законодавства.
Оскільки на момент укладення угоди сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення угод на товарній біржі, під час оформлення угоди купівлі-продажу були ознайомлені з її умовами, ніяких претензій з питання оформлення угоди не виникало; угоду було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, право власності на придбане нерухоме майно зареєстроване за позивачем відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, тому відмова в реєстрації прав на нерухоме майно, яке позивач придбав, виконавши всі вимоги чинного законодавства на той момент, порушує його законні права які підлягають захисту в судовому порядку.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Судом через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України було викликано відповідачів в судове засідання на 10.11.2022 року.
У судове засідання 10.11.2022 року відповідачі не прибули, проте за змістом ч. 11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
Таким чином, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подали до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідачів не надходило.
На підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності зазначеним Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Угода купівлі продажу між сторонами по справі була укладена у 2000 році, тобто на той момент діяли положеннями Цивільного кодексу УРСР.
Згідно вимог ст.47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.
Згідно ст. 241 ЦК УРСР за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.07.2001 року.
Відповідно довідки про проходження реєстрації, за позивачем в КП Апостолівське бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , про що 06.04.2000 року в інвентарній справі зроблено запис № 2-32.
Згідно довідки від 07.02.2022 року, виданої інженером з інвентаризації нерухомого майна (сертифікат серії АЕ 004476), та технічного паспорту, виготовленого на будинок за зазначеною раніше адресою, житлова площа будинку складає 69,6 кв. м., загальна площа 127,2 кв. м., загальна площа відрізняється на 5,4 кв. м від зазначеної в договору купівлі-продажу в зв`язку з тим, що з дати виготовлення попереднього технічного паспорта (14.03.2000 року) змінилась нормативна документація обрахунку площ.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2000 року придбав будинок у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , та виконав всі вимоги щодо реєстрації права власності на домоволодіння,в зв`язку з чим договір може бути визнаний судом дійсним, а за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на вищевказаний будинок.
З відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в рівних частинах.
Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 69,6 кв.м., загальною площею 127,2 кв. м.
Стягнути в рівних частинах із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір у сумі 1750 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суд у протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Т. А. Чумак