Справа № 405/7414/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини та стягнення неустойки (пені), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову вказала, що 07.02.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист № 2-8665/10, яким з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2010 року по 07.03.2028 року. Однак відповідач належним чином дані зобов`язання не виконує. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача станом на 30.09.2020 року становить 72633,66 грн. Вважає, що існує спір про розмір заборгованості по сплаті відповідачем аліментів. За таких обставин, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.06.2021 року, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 72633,66 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13572,93 грн. за період з 01.03.2016 року по 30.09.2020 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

15.02.2021 року представник відповідача адвокат Міхальова В.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що відповідач належним чином та в повній мірі виконував свої зобов`язання щодо утримання їх спільної дитини. Розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем, вважає неправильними та помилковим. Також вважає, що підстави для стягнення неустойки (пені) також відсутні, оскільки заборгованості зі сплати аліментів фактично не існує, а сам відповідач не ухиляється від їх сплати. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

19.02.2021 року позивач подала до суду відповідь на відзив на позов, в якому вказала, що відповідач життям дитини не цікавиться, почав сплачувати аліменти лише з 2018 року, при цьому попередня заборгованість відповідача зі сплати аліментів залишається непогашеною. За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року провадження у справі зупинено до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 405/5225/21 (провадження № 2/405/776/21) за позовом ОСОБА_2 до державного виконавця Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Байрамової І.М., третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розрахунку заборгованості по аліментам, яка знаходиться в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Представник відповідача 04.10.2022 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просить розглянути справу без її участі.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Кіровоградській області (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 2-8665/10 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2010 року до 07.03.2028 року. У виконавчому листі зазначено, що рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Рішення набрало чинності 24.12.2010 року. Строк пред`явлення до виконання до 24.12.2013 року.

Так, 06.05.2016 року на підставі вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження № 51029169, яке перебувало на виконанні у Ленінському ВДВС м. Кіровограда (а.с. 16).

02.04.2019 року державним виконавцем було повернуто даний виконавчий документ без виконання за заявою стягувача ОСОБА_1 (а.с. 44).

16.04.2019 року державним виконавцем Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області повторно відкрито виконавче провадження № 58905217 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8665/10 (а.с. 48).

В подальшому, 29.09.2020 року Подільським ВДВС у місті Кропивницькому знову відкрито виконавче провадження № 63151197 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 18).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, складеного 02.10.2020 року за період з 01.03.2016 року по 30.09.2020 року державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПС МУМЮ (м. Дніпро) Байрамовою І.М. у виконавчому провадженні № 63151197, станом на 30.09.2020 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 98828,75 грн. (а.с. 20-23).

Поряд з цим, державним виконавцем було змінено розрахунок заборгованості позивача та згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного 17.05.2021 року за період з 01.03.2016 року по 30.09.2020 року державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПС МУМЮ (м. Дніпро) Байрамовою І.М. у виконавчому провадженні № 63151197, станом на 30.09.2020 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 72633,66 грн. (а.с. 120-124).

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок суми позовних вимог ґрунтується саме на відомостях розрахунку державного виконавця від 17.05.2021 року на суму 72633,66 грн.

Однак, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2022 року справі № 405/5225/21, яке набрало законної сили 20.06.2022 року, позов ОСОБА_2 до державного виконавця Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Байрамової І.М., третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розрахунку заборгованості по аліментам задоволено, визнано протиправним та скасовано розрахунок заборгованості по аліментам, складений за період з 01.03.2016 року по 30.09.2020 року державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПС МУМЮ (м. Дніпро) Байрамовою І.М. у виконавчому провадженні № 63151197 на суму 72633,66 грн. (а.с. 145-152).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Також, згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вирішує питання стягнення заборгованості за аліментами лише в разі спору про її розмір, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц.

Тобто, у разі виникнення спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів заінтересована сторона має право звернутися до суду із скаргою на дії чи бездіяльність виконавця в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України.

Однак позивач належними та допустимими доказами не довела наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів саме у розмірі 72633,66 грн., оскільки розрахунок заборгованості по аліментам складений за період з 01.03.2016 року по 30.09.2020 року державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПС МУМЮ (м. Дніпро) Байрамовою І.М. у виконавчому провадженні № 63151197 на суму 72633,66 грн. визнано протиправним та скасовано, а інших доказів, які б підтверджували б вказану заборгованість позивачем не надано.

У свою чергу, згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Таким чином, під час розгляду справ про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягають встановленню, як наявність самої заборгованості та її розмір, так і наявність чи відсутність вини платника аліментів у її виникненні.

Відтак, позовна вимога про стягнення неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13572,93 грн. за період з 01.03.2016 року по 30.09.2020 року задоволенню не підлягає, оскільки її розмір позивачем було обраховано із розміру заборгованості ОСОБА_2 , визначеного скасованим розрахунком державного виконавця, а тому як наявність самої заборгованості так і наявність вини платника аліментів у її виникненні позивачем не доведена.

Поряд з цим, позивач правом на подання клопотання про витребування доказів не скористалася.

Відтак, беручи до уваги те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено як наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів та її розмір, так і наявність вини платника аліментів у її виникненні, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини та стягнення неустойки (пені) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний