ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/839/22

Провадження № 22-ц/4820/1572/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Магера О. В.,

з участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_1 , на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року (суддя Матвєєва Н. В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 .. До складу спадщини, яка відкрилася після її смерті, входить земельна ділянка кадастровий номер :06:003:0110 площею 1,8264 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Він прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки державний акт на право власності на землю на ім`я ОСОБА_3 був виданий після її смерті.

Тому позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:003:0110 площею 1,8264 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року в позові відмовлено.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну ділянку частку (пай). За життя матері Ганнопільська сільська рада прийняла рішення про розроблення технічної документації із землеустрою по відновленню (встановленню) на місцевості меж земельних часток (паїв) всім власникам сертифікатів. Рішенням Ганнопільської сільської ради № 1 від 26.12.2001 була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі цього рішення 29 серпня 2002 року виданий державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_3 .

У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 .

Рішенням Ганнопільської сільської ради народних депутатів № 1 від 26.12.2001 передано ОСОБА_3 у приватну власність земельну частку (пай) як власнику сертифіката.

29.08.2002 на ім`я ОСОБА_3 виданий державний акт серії РІ № 751181 на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,83 га, розташовану на території Ганнопільської сільської ради.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власником земельної ділянки кадастровий номер :06:003:0110 площею 1,8264 га є ОСОБА_3 , технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) складена 09.07.2021.

Згідно з довідкою Ганнопільської сільської ради № 301 від 28.05.2021 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в управління усім спадковим майном вступив її син ОСОБА_2 .

За заявою ОСОБА_2 Славутська державна нотаріальна контора Хмельницької області завела спадкову справу № 184/2021. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на землю виданий після смерті ОСОБА_3 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що за життя спадкодавець не набула права власності на земельну ділянку. Відповідно позивач не може успадкувати це майно.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Оскільки ОСОБА_3 померла у 2001 році, до правовідносин спадкування потрібно застосовувати норми закону, які діяли на час її смерті.

Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

На підставі частини 1 статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК Української РСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину (стаття 560 ЦК Української РСР).

Спадкування - це перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності таких юридичних фактів у їх сукупності: виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Установивши, що за життя ОСОБА_3 рішення компетентного органу про передачу їй у власність земельної частки (паю) не приймалося, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, право власності на земельну ділянку не зареєстровано, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:003:0110 у неї не виникло та відповідно не переходить до спадкоємця у порядку спадкування.

Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують. Вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з рішенням суду першої інстанції.

З огляду на викладене рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта