Провадження № 2/127/572/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури та відповідно просила стягнути з державного бюджету шляхом безспірного списання з Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунка на користь позивача в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Мотивувала позовні вимоги тим, що позивач з 2018 року була у статусі потерпілої особи у кримінальному провадженні № 0001231. Слідчих дій ніяких не вчинялося, неодноразово було закрито кримінальне провадження яке представник потерпілих була змушена оскаржувати, це призвело до страждань та душевних переживань позивачки, також було втрачено оригінал розписки, яка знаходилася в матеріалах кримінального провадження, у зв`язку з цим позивач втратила надію на повернення коштів та призвело до розчарування у «правовій державі Україна» та душевних страждань, що і стало причиною звернення до суду про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заяву з додатками повернуто з тих підстав, що підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підписання заяви та звернення з заявою до суду від імені та в інтересах позивача.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08.02.2022 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 21.12.2021 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 09.03.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою суду від 25.03.2022 клопотання представника Вінницької міської прокуратури про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди в судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 31.03.2022 у задоволенні клопотання Вінницької обласної прокуратури про продовження строку на надання відзиву відмовлено.

Ухвалою суду від 11.04.2022 в зв`язку з пропуском процесуального строку і недотримання вимог законодавства відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Відповідачі Державна казначейська служба України та Головне управління Національної поліції у Вінницькій області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надали.

Вінницька обласна прокуратура надала відзив проте суд не приймає його до уваги з причин пропущення строку на надання відзиву.

Судом встановлено, листом відділу поліції №1 Вінницького РУП НПУ ГУНП у Вінницькій області від 06.12.2021 року повідомлено, що дізнавачем СД відділу поліції №1 Палаш Ю.О. проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001231 від 29.03.2018, про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якому є потерпілими жителі с. Байраківка, с. Глинянець Немирівського району, Вінницької області, зокрема допитано в якості потерпілої особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ще одинадцять осіб.

Суд вважає за необхідне застосувати принцип преюдиціальності, відповідно до якого обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищезазначене та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2021 справа №127/29508/20 року залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду в якому предметом розгляду були аналогічні правовідносини за зверненням одного з потерпілих в межах кримінального провадження № 0001231. Відповідно до рішення суду встановлено: слідчим Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001231 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року у справі № 127/31859/18 було задоволено скаргу адвоката Кобзіної Альони Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого Лівобережного ВП ГУНП у Вінницькій області Узун А.В., яка полягає у відмові в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0001231 від 28.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України; зобов`язано слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, розглянути подані клопотання адвокатом Кобзіною Альоною Сергіївною в інтересах ОСОБА_2 , та провести слідчі дії, зазначені в клопотаннях, у строк, передбачений КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року у справі № 127/11645/19 було задоволено скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України; постанову від 26.12.2018 слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Узун А.В., про закриття кримінального провадження № 0001231, внесеного до ЄРДР 28.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасовано.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 127/29768/19 було задоволено скаргу адвоката Кобзіної А.С., скасовано постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУ НП України у Вінницькій області Узун А.В. про закриття кримінального провадження від 17.08.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України.

Наказом Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 03.06.2020 року № 692 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області» за порушення вимог ч. 6 ст. 284 КПК України та положення розділу VI Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 296 від 14.04.2016 року, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001231, керуючись положеннями статей 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Узун Антоніни Василівни (0105568) дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Також із судового рішення стало відомо, що кримінальне провадження № 0001231 на даний час є відновленим, тобто було втрачене разом із оригіналом розписки ОСОБА_4 , яка являється доказом по справі, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 233/3464/17 (провадження № 61-45008св18), є підставою для стягнення моральної шкоди.

За приписами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; ) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та непов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48, ч. 4 ст. 58 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та практики Верховного Суду суд приходить до наступних висновків.

Так, позивачка є постраждалою у кримінальному провадженні № 0001231, досудове розслідування здійснюється чотири роки, воно неодноразово закривалося, що призводило до звернення до суду, зважаючи на незаконні дії і бездіяльність працівників поліції, а також те, що було втрачено та відновлено кримінальне провадження, а разом із ним оригінал розписки як доказу, все це призвело до душевних переживань та зневірі у «правовій державі Україна». Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2481 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»), що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких вона зазнала.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування, а тому розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, жодним чином не може бути пов`язаний з розміром неповернутих позивачеві іншою особою коштів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Суд керуючись ст. 56 Конституції України, ст. 23, 1174 ЦК України, ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на її користь 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі Державна казначейська служба України, адреса: м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ;

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, ;

Вінницька обласна прокуратура, адреса: м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, .

Повний текст рішення суду складено 27.05.2022.

Суддя: