1Справа № 335/889/22 2/335/1336/2022
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участі секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кузьмінова Д.В., звернувся з позовом до суду про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 07.02.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» (далі Банк) та ОСОБА_1 (далі Позичальник) укладено кредитний договір № 6-0111009/Фкв-08 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 35 346,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,9% річних на строк по 06.02.2015 року включно, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати відсотки за користування ним.
11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» з метою задоволення вимог за Кредитним договром вчинений виконавчий напис, реєстровий № 147146, яким задоволено вимогу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором за період з 19.04.2019 року по 06.07.2020 року у розмірі 1 073 621,33 грн., з яких:
- 580 361,86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту;
- 493 209,47 грн. прострочена заборгованість за відсотками;
- 50,00 плата за вчинення виконавчого напису.
16.08.2021 року зазначений виконавчий напис ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Сколибогу О.С., яким 17.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66520688 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.
30.08.2021 року ОСОБА_1 отримав поштою постанову про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого дізнався про вчинений виконавчий напис та відкрите відносно нього виконавче провадження.
Не погодившись із виконавчим написом, ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2021 року по справі № 331/4790/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню судом задоволена заява позивача та вжито заходи забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66520688 про примусове виконання виконавчого напису № 147146, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» заборгованості за Кредитним договором № 6-0111009/ФКв-08 від 07.02.2008 року за період з 19.04.2019 року по 06.07.2020 року у розмірі 1 073 621,33 грн.
03.09.2021 року за заявою ОСОБА_1 приватним виконавцем Сколибогом О.С. винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2021 року по справі № 331/4790/21 виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 147146, вчинений 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та 20.12.2021 року набрало законної сили.

23.12.2021 року за заявою ОСОБА_1 , яка подана 21.12.2021 року, приватним виконавцем Сколибогом О.С. винесена постанова про закінчення вчинення виконавчих дій.

При цьому, за час проведення виконавчих дій приватним виконавцем Сколибогом О.С. здійснено списання коштів з рахунків ОСОБА_1 на суму 50 256,58 грн., у зв`язку з чим останній просив повернути зазначені кошти.

Листом № 169 від 11.01.2021 року приватний виконавець Сколибог О.С. повідомив позивача, що списані з рахунків боржника грошові кошти у розмірі 50 256,58 грн. розподілені наступним чином:

- 44 960,53 грн. заборгованість за виконавчим документом;

- 4 496,05 грн. основна винагорода приватного виконавця;

- 800,00 грн. витрати виконавчого провадження.

Також, цим листом приватний виконавець відмовив у поверненні стягнутих грошових коштів.

Позивач вважає, що грошові кошти набуті без достатньої правової підстави, а тому на підставі ст.1212 ЦК України мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивача. За цих обставин просить суд стягнути з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 44 960,53 грн., стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 5 296,05 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. (а.с. 1-3).

Ухвалою судді Орджонікідевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, і призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом учасників справи. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. копії матеріалів виконавчого провадження № 66520688 щодо списання грошових коштів із рахунків ОСОБА_1 та їх подальшого розподілу (а.с. 39-40).

В судове засідання 24.03.2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх пошту та електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у справі, у зв`язку із цим розгляд справи було відкладено на 23.05.2022 року - для повторного виклику учасників справи.

19.04.2022 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. надійшли копії запитуваємих матеріалів виконавчого провадження № 66520688 на 11 арк.

Позивач в судове засідання не з`явився, 23.05.2022 року представник позивача адвокат Кузьмінов Д.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх електронну адресу судової повістки, яка згідно довідок про доставку електронного листа їм доставлена.

19.04.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. подав до суду заяву про розгляд справи й його відсутність.

З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі виконавчого напису № 147146 вчиненого 11.06.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. 17.08.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66520688, про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості.

17.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 16) та постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 17).

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно із наданого позивачем листа приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 11.01.2022 року, вбачається, що проведенням виконавчих дій у примусовому порядку з боржника ОСОБА_1 було стягнуто 50 256,58 грн., з яких:

- 44 960,53 грн. заборгованість за виконавчим документом;

- 4 496,05 грн. основна винагорода приватного виконавця;

- 800,00 грн. витрати виконавчого провадження (а.с. 27).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2021 року (ухваленого у справі № 331/4790/21), визнано виконавчий напис від 11.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості за Кредитним договором № 6-0111009/ФКв-08 від 07.02.2008 року за період з 19.04.2019 року по 06.07.2020 року у розмірі 1 073 621,33 грн. таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 20.12.2021 року (а.с. 23-25).

Також, 23.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66520688 за п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягнення було припинене (а.с. 26). За цих обставин суд приходить до висновку, що стягнута з позивача сума була набута без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 ЦК України).

З огляду на вище викладене, враховуючи, що ТОВ «ФК Дніпрофінасгруп» безпідставно набуло 44 960,53 грн., які були стягнуті з позивача за виконавчим написом, який було визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» вказаних коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. в якості витрат на проведення виконавчих дій та основної винагороди приватному виконавцю в сумі 5 296,05 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення гл. 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз ст. 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказана позиція підтверджується постановою Верховного суду від 05.02.2020 року по справі № 201/8493/18.

Позивачем в порядку адміністративного судочинства дії та постанови виконавця не оскаржувались, неправомірними вони не визнавались.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки вказана основна винагорода та витрати на проведення виконавчих дій не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження, тому позовні вимоги в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. коштів в сумі 5 296,05 грн. задоволенню не підлягають через недоведеність протиправності дій останнього.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 883,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 141, 178, 223, 247, 258, 263-265, 268, 272-274, 279-287 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 44 960 грн. 53 коп., стягнутих за виконавчим написом № 147146, вчиненим 11.06.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 883 грн. 23 коп., а разом: 45 843 (сорок п`ять тисяч вісімсот сорок три) грн. 23 коп.

В решті позову - відмовити.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Кузьмінов Дмитро Валерійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001484, адреса: 69126, м. Запоріжжя, вул. Миру, буд. 13, прим. 18/19;

Відповідач 1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», , адреса: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, офіс 205, ;

Відповідач 2 Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського Леоніда, буд. 50, офіс 106.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 273, 289 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23.05.2022 року.

Суддя В.О. Макаров