№ провадження 2/646/666/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Теслікова І.І., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2021 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передана для розгляду до Червонозаводського районного суду м.Харкова.

Окрім того, згідно інформації Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.01.2022 встановлено, що судовий збір не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Однак, подана заява не відповідає вимогам вказаних вище статей, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви позивачем додано документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: квитанцію № 0.0..1 від 17.12.2021 на суму 908,00 грн.

Однак, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до роз`яснень наданих в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04. 2001 року №2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 9 ЗУ від 08.07. 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору. квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені цивільним процесуальних кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

В результаті перевірки судом встановлено, що зарахування судового збору в сумі 908,00 грн., сплаченого згідно квитанції № 0.0..1 від 17.12.2021 до спеціального фонду Державного бюджету України не підтверджено.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків, а саме: позивачу необхідно звернутись до Державної казначейської служби для підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та надати суду докази, які підтверджують таке зарахування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177,185, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона не усуне зазначені в ухвалі недоліки у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.І. Теслікова