ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року

справа № 695/2254/22
провадження № 22-ц/821/1464/22
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря - Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Івестмент»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,у складі головуючого судді Степченка М. Ю.,

в с т а н о в и в :

25 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих в рамках справи 2-1191/2009 ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року.

Заявницею в обґрунтування приведеної заяви зазначено, що 04 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір «Автопакет» № 59п/14/2007-840, ОСОБА_1 виступала поручителем.

Предметом застави був автомобіль FORD FOKUS, 2007 року випуску, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням суду від 11 грудня 2009 року по справі № 2-1191/2009 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 206 530,24 грн. Будь-яких інших рішень суду по договору «Автопакет» № 59п/14/2007-840 немає.

У рамках цивільної справи № 2-1191/2009, за заявою ВАТ КБ «Надра» ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року було забезпечено позов шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта та тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Факт наявності тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 підтверджується відповіддю Адміністрації прикордонної служби України.

Заявниця вважає, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку ст. ст. 151-153 ЦПК України застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України. Суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов`язань, оскільки це порушує норми ЦПК України та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

У вересні 2010 року ВАТ КБ «Надра» звернуло стягнення на предмет застави - автомобіль FORD FOKUS, 2007 року випуску, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «ТД Укрспецреалізація».

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним судовим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7 ст. 158 ЦПК України).

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8 ст. 158 ЦПК України).

На сьогоднішній день ОСОБА_1 зазначає, що неможливо встановити чи було подано до виконання виконавчий лист протягом дев`яноста днів, можливо цього не було зроблено протягом цього часу і відповідно відпали правові підстави для дії ухвали про забезпечення позову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року.

Також заявниця звертає увагу, що виконавче провадження та виконавчий лист повернуто стягувачу 29 грудня 2012 року. З цього часу до дня подачі заяви пройшло майже 10 років - ні ВАТ КБ «Надра», ні інші юридичні особи, які отримали право вимоги по переуступці вимоги, не зверталися за пред`явленням до виконання цього виконавчого листа.

12 травня 2020 року право вимоги було відступлено ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», 05 серпня 2020 року право вимоги було відступлено ТОВ «Брайт Інвестмент».

ОСОБА_1 вказує, що на даний час оскаржувана ухвала суду порушує права її неповнолітньої доньки, оскільки неповнолітня особа не має можливості самостійно тимчасово виїхати за кордон у разі небезпеки, пов`язаної з воєнними діями на території України.

Заявниця зазначає, що судом було застосовано вид забезпечення позову, який не передбачений законом; даний вид забезпечення позову не є співрозмірним з заявленими позовними вимогами; існувала застава на транспортний засіб і в подальшому відбулося звернення стягнення на предмет застави; не можливо встановити чи було подано виконавчий лист на виконання до виконавчої служби протягом дев`яноста днів з дня набрання судовим рішенням законної сили; застосований вид забезпечення позову порушує права її неповнолітньої дочки.

У зв`язку з вище вказаним ОСОБА_1 просила скасувати заходи забезпечення позову, а саме: скасувати тимчасову відмову у видачі їй паспорта; скасувати їй обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що покликання заявниці як на підставу скасування забезпечення позову на ту обставину, що законодавством не передбачено застосування такого виду забезпечення як тимчасове обмеження у праві виїзду не заслуговують на увагу, оскільки порядок скасування заходів забезпечення позову врегульовано ст. 158 ЦПК України, а порядок скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ст. 441 ЦПК України.

Інші мотиви заяви, щодо не співмірності заявлених вимог та порушення в результаті даного забезпечення прав неповнолітньої дитини заявниці, оскільки остання не має можливості самостійно тимчасово виїхати за межу України у разі небезпеки, пов`язаної з воєнними діями на території України, місцевий суд також розцінив як неспроможні, врахувавши при цьому, наявність в Україні воєнного стану, який встановлено 24 лютого 2022 року і триває на час розгляду справи, однак взяв до уваги і той факт, що заявницею не надано суду жодних доказів на доведення даних обставин, зокрема того, що її неповнолітній дочці при виїзді за межі України в період воєнного стану було відмовлено в цьому.

Крім того, матеріали справи не містять даних про виконання зобов`язання по договору «Автопакет» № 59п/14/2007-840 від 04 липня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Врахувавши викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі поданій, 03 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали суду, порушено питання про скасування ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, які були накладені ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у цивільному процесуальному законодавстві України відсутня правова норма, яка б давала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 151-153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення як тимчасове обмеження у права виїзду за межі України. На стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов`язань судом не може застосовуватися такий спосіб забезпечення позову як тимчасове обмеження у праві виїзду, оскільки це порушує норми ЦПК України та свідчить про вихід за межі своїх процесуальних повноважень.

Таким чином зазначає, що судом було застосовано вид забезпечення позову, який не передбачений законом; вид забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами; існувала застава на транспортний засіб, в подальшому відбулося звернення стягнення на предмет застави; не можливо встановити чи протягом 90 днів було надано виконавчий лист на виконання до виконавчої служби; застосований вид забезпечення позову порушує права третіх осіб (неповнолітньої особи).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Брайт Інвестмент», посилаючись на обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Золотоніського міськрайоного суду Черкаської області від 22 вересня 21022 року, без змін.

Автором відзиву зазначено, що станом на 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 , яка є поручителем за кредитним договором № 59п/14/2007-840 від 04 липня 2007 року, та позичальником ОСОБА_2 не виконано кредитних зобов`язань, а загальний розмір боргу становить 1 518 478,32 грн. Інформація про звернення на предмет застави також матеріали справи не містять, що вказує на відсутність підстав для скасування застосованих судом обмежень відносно заявниці.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника адвоката Кормушиної О. І., переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

07 листопада 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду ОСОБА_1 подано клопотання про долучення доказів, а саме: копії ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2022 року у справі № 695/2528/22, № провадження 6/695/56/22, якою у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчих листах по справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено; запиту керуючого АБ «Юрій Кормушин і партнери» від 03.09.2022 № 76 до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві та відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 10.10.2022, згідно якої, враховуючи термін зберігання документів, що стали підставою для реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, встановити якою саме організацією був укладений та засвідчений договір купівлі-продажу автомобіля FORD FOKUS, номерний знак НОМЕР_1 не вбачається можливим.

В контексті вище наведених норм, надані до суду апеляційної інстанції документи є новими доказами які приймаються у виняткових випадках, враховуючи дату їх складання, а отже неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від автора клопотання, виходячи з приписів ч. 3 ст. 367 ЦПК вказані докази підлягають прийняттю та дослідженню.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено договір «Автопакет» № 59п/14/2007-840 (а. с. 12-14).

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2009 року у справі №2-1191/2009 позов ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по поверненню кредиту за договором «Автопакет» № 59п/14/2007-840 в сумі 206 530,24 грн солідарно. Рішення набрало законної сили 28 грудня 2009 року (а. с. 15).

У рамках цивільної справи № 2-1191/2009 Золотоніським міськрайонним судом 16 вересня 2009 року було винесено ухвалу, якою забезпечено позов шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта та тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянам України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за договором «Автопакет» № 59п/14/2007-840 від 04 липня 2007 року у повному обсязі. Ухвала набрала законної сили 22 вересня 2009 року (а. с. 17).

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України № 91-17100/0/18-21-Вих від 08 грудня 2021 року станом на 08 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України перебувають на виконанні три ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в тому числі від 16 2009 року по справі № 2-1191, винесена за заявою ВАТ КБ «Надра» про забезпечення позову, до виконання зобов`язань по договору «Автопакет» № 59п/14/2007-840 від 04 липня 2007 року, укладеного з ВАТ КБ «Надра», в повному обсязі (а. с. 11).

З наявної в матеріалах справи копії листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вбачається, що ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а. с. 24).

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги за кредитним договором «Автопакет» № 59п/14/2007-840 від 04 липня 2007 року на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», про що свідчить копія листа ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» № 0719/6/Б від 19 липня 2022 року (а. с. 26).

З листа ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» № 0725/5 від 25 липня 2022 року та пояснень № 0919/4 від 19 вересня 2022 року судом встановлено, що боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 59п/14/2007-840 від 04 липня 2007 року не виконали. Станом на 19 вересня 2022 року заборгованість по кредиту становить 1 518 478,32 грн. Інформація про звернення стягнення на предмет застави в матеріалах кредитної справи відсутня (а. с. 27, 28).

З копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 29).

Відповідно до листа Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 22 червня 2022 року № 20352 у 2010 році у Відділі перебувало виконавче провадження № 18086291 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1191/2009, виданого 11 грудня 2009 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в сумі 206 530,24 грн, державного мита 1 700,00 грн, ІТЗ 250,00 грн. 29 грудня 2012 року виконавче провадження повернуто та виконавчий лист надіслано стягувачу (а. с. 20).

Згідно до ч. 1-10 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до ч. 4 ст. 156 ЦПК України, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

За правилами ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

В контексті наведених норм та встановлених обставин даної справи судова колегія констатує, що заявниця, ініціюючи звернення до суду про скасування заходів забезпечення позову в рамках цивільної справи 2-1191/2009, застосованих ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року, у своїй заяві доводила не зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, зокрема повне фактичне виконання судового рішення за яким приведений захід забезпечення було вжито, а фактично не обґрунтованість та не правомірність застосування судом цих заходів та їх не співмірність, що по суті є оспорення ОСОБА_1 ухвали про забезпечення позову. Водночас, матеріали справи не містять даних про оскарження приведеної ухвали ОСОБА_1 як в межах строку на апеляційне оскарження так і поза його межами.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що предметом розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування. Водночас в межах наявної в матеріалах доказової бази ОСОБА_1 не доведено наявність зміни обставин, що зумовили його застосування. Відсутні докази в контексті норм ст. ст. 77-80 ЦПК України які б вказували про повне фактичне виконання судового рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1191/2009 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку в розмірі 206 530,24 грн, в тому числі і факту реалізації заставного автомобіля FORD FOKUS, 2007 року випуску, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартості реалізованого майна.

Клопотання про забезпечення (ст. 116 ЦПК України) чи витребування (а. с. 84 ЦПК України) доказів заявницею в рамках даного провадження не ініціювалося.

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу задоволення її заяви про скасування заходів забезпечення позову, на порушення прав її неповнолітньої доньки, що пов`язано з неможливість самостійно, без супроводу матері, виїхати за межі України в період дії військового стану, у зв`язку з вище приведеним обмеженням виїзду ОСОБА_4 , не ґрунтуються на вмотивованих доказах, а тому не можуть бути взяті до уваги та послугувати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Посилання скаржниці на те, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали відмовлено саме в скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а не в скасуванні заходів забезпечення позову, не є підставою для її скасування, оскільки, звертаючись до суду з заявою, ОСОБА_1 просила суд скасувати заходи забезпечення позову, а саме: скасувати тимчасову відмову у видачі їй паспорта, скасувати їй обмеження у праві виїзду за кордон. Судом в цілому розглянуто заяву про скасування заходів забезпечення позову та зроблено висновок про відмову саме у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, про що безпосередньо зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Надані до суду апеляційної інстанції документи, які були прийняті судом, не спростовують висновків суду першої інстанції.

На ряду з викладеним, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України передбачено, що відмова у задоволенні клопотання про скасування забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

В контексті наведеного, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко