Справа № 178/218/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Лісняк В.В.,

за участі секретаря Коваль Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Кринички (в режимі відеоконференції) позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 березня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNU0GA00001596, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 45370,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 19.03.2028 р. та взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про встановлення курсу для погашення заборгованості позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року в частині стягнення пені та загальної суми заборгованості змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом -34148,44 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7086,39 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 197,58 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 57995,92 грн., 3654 грн. судового збору. В решті рішення залишено без змін.

Винесення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язання та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним зобовязання. На даний час рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року боржником не виконано. Прострочена сума заборгованості становить 27471, 83 доларів США. З відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року, тобто за період після подання позовної заяви від 02.07.2015 р., з 03.07.2015 р. по 29.12.2021 р., відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 5351,36 доларів США, яка складається з наступного: 5351,36 доларів США 3 вісотки річних від простроченої суми, що за курсом 27,22 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.12.2021 року складає 145664,02 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Стребіж М.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бочкарь Р.В. в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за пропуском строку позовної давності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 19.03.2008 року було укладено кредитний договір № DNU0GA00001596 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 45370.00 доларів США на термін до 19.03.2028 року, та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а аткож іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення умов кредитного договору, ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України позивач скористався правом достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про встановлення курсу для погашення заборгованості позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року в частині стягнення пені та загальної суми заборгованості змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом -34148,44 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7086,39 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 197,58 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 57995,92 грн., 3654 грн. судового збору. В решті рішення залишено без змін.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк АТ «Приватбанк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, і з чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги АТ «Приватбанк».

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року в частині стягнення пені та загальної суми заборгованості змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом -34148,44 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7086,39 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 197,58 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 57995,92 грн., 3654 грн. судового збору. В решті рішення залишено без змін.

Таким чином, звернення 02.07.2015 до Криничанського районного суду АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості та, як наслідок, задоволення таких позовних вимог рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2016 року, змінило порядок, умови і строк дії договору кредиту від 19.03.2008, а також припинило право АТ КБ «Приватбанк» на проценти та пеню.

Такі ж правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц та № 912/1120/16 від 04.02.2020, тому суд доходить висновку про неможливість донарахування АТ "Приватбанк" процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 19.03.2008 та, як наслідок, відсутність правових підстав для нарахування 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення на рішення суду всіма учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2022 року.

Суддя: В. В. Лісняк