ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/88/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Проценко Я.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та незаконні дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойчука М.О., заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойчука М.О., заінтересована особа ОСОБА_2 , в якій просив суд:

-визнати протиправними дії державного виконавця Бойчука М.О. щодо складання акту від 09.07.2021 про факт виконання боржником ОСОБА_2 виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2020 за № 753/18670/15/19 про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею, не допускати негативних розмов стосовно батька дитини - ОСОБА_1 , виданого на виконання постанови Київського апеляційного суду від 17.02.2020;

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Бойчука М.О., яка полягає у невиконанні вимог ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» щодо невжиття 09.07.2021 заходів примусового виконання рішення неупереджено, своєчасно і в повному обсязі, виконання рішення, зазначеного в документів на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом - виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2020 за № 753/18670/15/19 про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею, не допускати негативних розмов стосовно батька дитини - ОСОБА_1 , виданого на виконання постанови Київського апеляційного суду від 17.02.2020, а також у невжитті заходів спрямованих на забезпечення боржником побачень стягувача з сином в порядку, визначеному рішенням суду та виконавчим листом;

-визнати протиправними дії державного виконавця Бойчука М.О., які полягають у призначенні та організації зустрічі стягувача з сином 09.07.2021, тобто не у відповідності до рішення суду та виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2020 за № 753/18670/15/19 про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею, не допускати негативних розмов стосовно батька дитини - ОСОБА_1 ;

-зобов`язати державного виконавця Бойчука М.О. усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга обґрунтована наступним. 11.12.2020 він надіслав до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відділ ДВС) на виконання виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2020 № 753/18670/15/19. 22.12.2020 відділ ДВС отримав цей лист. Станом на дату подання скарги стягував не отримав жодної відповіді на його численні звернення щодо отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Внаслідок зволікання з відкриттям виконавчого провадження не виконується рішення суду, не дотримується встановлений у цьому рішенні графік спілкування батька з дитиною. Державного виконавця на всіх планових зустрічає згідно з рішенням суду жодного разу не було, що свідчить про відсутність контролю за процесом виконання рішення суду. 06.07.2021 скаржник отримав поштою вимогу за підписом державного виконавця Бойчука О.М. про призначення другої зустрічі для встановлення факту виконання рішення суду на 14-00 год. 09.07.2021. Державний виконавець прибув на зустріч із двома невідомими особами із запізненням. Боржниця із дитиною прибула ще пізніше за виконавця. Стягувач пояснював, що вказана зустріч не являється фактичним виконанням рішення суду, по якому встановлено чіткий графік зустрічей батька з дитиною без присутності боржниці, тобто особисті зустрічі з дитиною за для розвитку особистих відносин між батьком та дитиною , а вказана зустріч не відповідає прийнятому судом рішенню та встановленому графіку. Однак на вказані зауваження державний виконавець не звернув уваги, жодні доводи стягувача не були прийняті до уваги. Незважаючи на заперечення, державний виконавець склав акт та проголосив, що ним зафіксовано, що дитину передано батькові, перешкоджань не виявлено, судове рішення виконано в повному обсязі. Вважає, що такий підхід державного виконавця до виконання рішення суду та виданого виконавчого листа зводить на нівець всі гарантії держави щодо права на повагу до сімейного життя, яке захищено статтею 8 Конвенції, суперечить вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а також рішенням Європейського Суду, тобто свідчить про ознаки грубого свавілля з боку державного виконавця.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд скарги у його відсутність.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, 24.10.2022 на електронну пошту суду представником Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано відзив, в якому просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на наступне. На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 63986969 з примусового виконання виконавчого листа № 753/18670/19, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_1 . Вказаний виконавчий лист надійшов до Відділу 23.12.2020, та державним виконавцем Бойчук М.О. 29.12.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно вимог чинного законодавства, державний виконавець виконує ту частину рішення суду, яка прописана у виконавчому документі. 30.06.2021 сторонам виконавчого провадження направлено вимогу державного виконавця про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_1 . З метою перевірки виконання рішення суду ОСОБА_2 зобов`язана було забезпечити доставлення дитини на 09.07.2021 о 14-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . 09.07.2021 актом державного виконавця зафіксовано факт виконання боржником ОСОБА_2 рішення щодо зобов`язання не чинити перешкод батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини. Таким чином рішення суду виконано в повному обсязі, тому 15.07.2021 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає доводи скарги недоведеними, посилання на ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставним, оскільки рішення суду виконувалося у відповідності до ст. 63 вказаного Закону згідно резолютивної частини виконавчого листа. Справу просив розглядати у відсутність представника відділу.

Стягувач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду скарги в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ст.450 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Оглядом Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.05.2019 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні дитини шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною. Зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні сина - ОСОБА_4 та вільному спілкуванні з ним.

Визначено ОСОБА_1 спосіб та порядок участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 за таким графіком побачень з дитиною:

у перехідний період (перші три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду):

- другі та четверті вихідні з 11:00 год. до 18:00 год., з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини в Україні. Батько проводить час з дитиною без спільної ночівлі. Батько забирає сина за місцем проживання дитини об 11:00 год. і проводить час з дитиною до 18:00 год., без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною;

після закінчення перехідного періоду:

- другі та четверті вихідні у період відвідування ОСОБА_4 дитячого садка починаючи з 11:00 год. суботи до 18:00 год. неділі, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини в Україні без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною;

- другі та четверті вихідні у період відвідування ОСОБА_4 школи починаючи з 19:00 год. п`ятниці до 09:00 год. понеділка, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини в Україні, без присутності матері. ОСОБА_1 у понеділок відводить дитину до школи, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною.

З метою оздоровлення дитини батько має право щороку спільно відпочивати з дитиною на території України, з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері:

- у літній час друга половина липня - 15 днів, перша половина серпня - 15 днів з 10:00 год. першого дня вказаного періоду до 20:00 год. останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною. За результатами домовленості між батьками період може бути змінений;

- друга половина осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 10:00 год. першого дня вказаного періоду до 20:00 год. останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною;

- в дні офіційних державних свят, які відповідно до постанов Кабінету Міністрів України будуть визнані вихідними днями в державі, у непарні роки (2019, 2021, 2023 тощо) з 10:00 год. до 20:00 год., з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини в Україні, без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною;

- у дні народження дитини у парні роки (2020, 2022, 2024 тощо) з 10:00 год. до 20:00 год. з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини в Україні, без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 під час реалізації батьком права на контакт з дитиною.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв`язку.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в особистій участі батька щодо відвідування дитячих дошкільних/ шкільних/ навчальних закладів, позашкільних зібрань, гуртків, заходів, які проводяться за участю дитини, для забезпечення її інтересів.

Зобов`язано ОСОБА_2 у разі погіршення стану здоров`я дитини негайно повідомляти про це батька дитини ОСОБА_1 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.02.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.05.2019 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- друга, четверта субота місяця з 11:00 год. до 20:00 год. без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

- перша, третя неділя місяця з 11:00 год. до 20:00 год. без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

- день народження ОСОБА_4 з 14:00 год. до 18:00 год. кожен парний рік без присутності матері ОСОБА_2 ;

- святкові дні кожен парний рік з 12:00 год. до 20:00 год. без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини.

Відпочинок дитини з батьком на території України, з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері:

- у літній час: перша половина червня - 10 днів, друга половина липня - 15 днів, перша половина серпня - 15 днів з 11:00 год. першого дня вказаного періоду до 20:00 год. останнього дня вказаного періоду, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 ;

- друга половина осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 11:00 год першого дня вказаного періоду до 20:00 год останнього дня вказаного періоду, з урахуванням стану здоров`я дитини, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_4 .

За результатами домовленості між батьками період відпочинку дитини з батьком може бути змінений.

Зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини - ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних висловлювань стосовно батька дитини. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

11.06.2020 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/18670/15/19 наступного змісту:

- «Дарницький районний суд м. Києва розглянувши 17 травня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини шляхом встановлення порядку зустрічей з дитиною, вирішив:

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини - ОСОБА_1 ».

29.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження

09.07.2021 державним виконавцем в присутності сторін виконавчого провадження складено акт, відповідно до якого, державним виконавцем встановлено, що рішення суду було виконано в повному обсязі. ОСОБА_2 не допускає протиправних дій та негативних розмов стосовно батька ОСОБА_1 , що підтверджено боржником ОСОБА_2 її підписом. Стягувач ОСОБА_1 від підпису відмовився та подав зауваження до акту, в якому зазначив: «рішення суду виконане не було, дитину фактично передано мені не було, була присутня весь час боржниця, та особисте спілкування з дитиною було унеможливлено, тому акт підписувати відмовляюсь».

15.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, враховуючи ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний діяти лише в спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та не має права змінювати, доповнювати резолютивну частину судового рішення, викладеного у виконавчому листі, та самостійно застосовувати порядок його виконання.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Частиною першою ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 вказаного Закону, виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у державного виконавця Дарницького ВДВС перебував виконавчий лист, виданий 11.06.2020 Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 17.05.2019, про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини - ОСОБА_1

Тобто, у виконавчому листі визначено лише про заборону боржнику вчиняти дії щодо перешкод стягувачу у вихованні та спілкуванні дитини з батьком, а також утримання боржника від протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини.

09.07.2021 державним виконавцем було здійснено перевірку виконання боржником ОСОБА_2 дій та обов`язків, визначених виконавчим документом, відповідно про що було складено відповідний акт, який став підставою для закінчення виконавчого провадження.

Доводи скарги про те, що державним виконавцем протиправно було складено акт від 09.07.2021 та рішення суду виконується не у відповідності до постанови Київського апеляційного суду від 17.02.2020, на виконання якої видано виконавчий лист, суд вважає безпідставними, адже виконавчий лист не містить резолютивної частини постанови щодо способу та порядку призначення та організації зустрічей стягувача з сином, графіку побачень, а містить лише зміст частини вказаного судового рішення - про зобов`язання боржника утримуватись від дій щодо вчинення перешкод у вихованні та спілкуванні дитини з батьком та протиправних дій і негативних розмов стосовно батька дитини.

Таким чином, суд не вбачає в діях державного виконавця порушення чинного законодавства, оскільки державний виконавець дотримався передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» порядку виконання виконавчого листа щодо зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 77-82, 89, 287, 288, 447, 451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скаргиОСОБА_1 на бездіяльність та незаконні дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойчука М.О., заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Заставенко М.О.

Повний текст ухвали складено 25.10.2022.