Справа № 189/725/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.11.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Редько О.В.

при секретарі Корховій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який укладено 16.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 86. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. З грудня 2021 року позивачка та відповідач проживають окремо: ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач разом з їхнім спільним сином Нікітою - за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачка ОСОБА_1 вважає, що сім`я розпалася та відновлена бути не може. Спору про майно немає. В процесі розгляду справи ОСОБА_1 було подано уточнений позов про збільшення позовних вимог, в якому просить: розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був зареєстрований 16.10.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 86; визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01.10.2019 року, актовий запис №183, разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визначити місце проживання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 11.12.2012 року, актовий запис №167, разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь позивачки, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2022 року прийнято до розгляду заяву позивачки про збільшення позовних вимог, здійснено перехід розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, та залучено до участі якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кубрак В.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області І. Андрєєва надала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Разом з заявою представником третьої особи надано акти обстеження позивача та відповідача та акт оцінки потреб дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 16 жовтня 2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області складено актовий запис № 86. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а. с. 5, копія свідоцтва про шлюб, виданого 16.10.2010 року, серії НОМЕР_3 ). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.10.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межіському та Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6). Таким чином, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6). Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.12.2012 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки і піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. За статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що також закріплено в ст.141 СК України, та Конвенції про права дитини. Крім цього слід зауважити, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не обмежений у своїх правах на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, який посвідчений державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г., зареєстрований в реєстрі за №540, відповідно до якого сторони погодилися, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживатиме разом з батьком ОСОБА_2 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживатиме разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.22). Так, відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.4 ст.157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Предметом даного договору є визначення місця проживання та дії з виховання, навчання, догляду за дитиною або поєднаних цих елементів, спрямованих на забезпечення нормального фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, враховуючи те, що батьками дітей створено належні матеріальні та побутові умови для фізичного, духовного та морального розвитку, навчання, розвитку природних здібностей, вони забезпечені всім необхідним з боку батьків, отримують комплексний догляд та виховання, що підверджується актом обстеження житлових умов від 20.10.2022 року, актом та висновком оцінки потреб сім`ї (а.с. 61-67), а також те, що позивачкою та відповідачем укладено договір щодо здійснення батьківських прав та обов`язків та визначення місця проживання дітей, крім того відповідач позов визнав повністю, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки щодо визначення місця проживання дитини. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що спільна дитина з відповідачем ОСОБА_4 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу, у такому випадку, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.09.2022 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень, крім того з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 1984,80 грн. судового збору. Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований 16 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №86 - розірвати. Визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01.10.2019 року, актовий запис №183, разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визначити місце проживання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 11.12.2012 року, актовий запис №167, разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Покровським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 29.10.2010 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.09.2022 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допустити до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Покровським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 29.10.2010 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по справі у розмірі 992,40 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2022 року.

Суддя: О.В. Редько

02.11.2022