Справа № 357/6519/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізова А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку суборгації),-

В С Т А Н О В И В :

ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 08.10.2020 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.20.2560760, предметом якого є страхування транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 . 08.10.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Кобзаря та пров. Лісний у м. Біла Церква, за участю транспортного засобу Kia Ceed, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 11.02.2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП України. Позивач зазначає, що на виконання умов Договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування Страхувальнику у розмірі 127 650,54 грн. На час виникнення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. Оскільки, ОСОБА_1 є відповідальним за збитки заподіяні автомобілю Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач просить суд стягнути відповідача страхове відшкодування в порядку суборгації у розмірі 127 650,54 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою від 29.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.п.22.1. ст.22 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ").

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Так, судом встановлено, що 08.10.2020 року між Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.20.2560760 предметом якого є страхування транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 .

08.10.2021 року за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Kia Ceed, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП України.

На підставі заяви про настання страхового випадку ОСОБА_2 , який є власником автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 , заяви ОСОБА_2 про страхове відшкодування, страхового акту №3.21.4830-1 від 23.11.2021 року, страхового акту №3.21.4830-2 від 02.12.2021 року Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 127 650,54 грн., що стверджується платіжним дорученням №570464 від 18.06.2019 року та платіжними дорученнями №ЦО08492 від 23.11.2021 року та №2685 від 02.12.2021 року.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України, в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України "Про страхування" можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2878цс15.

Разом з тим, за змістом ст. 63 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості.

Згідно ст. 221, ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124 та 130 КупАП.

Отже, вина особи учасника дорожнього руху у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та/або керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції (ст. 124 та ст. 130 КУпАП) може бути встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.

В обґрунтування вимог про стягнення шкоди в порядку суборгації позивач посилається на те, що ОСОБА_1 спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, покликаючись на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2022 року.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП України.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП України, суд встановив наступне.

«Відповідно до п.7 ч.1 ст. 127 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Суддя зазначає, що вказана стаття не містить вказівки на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення закривається, виключно, після встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

В ній лише міститься імперативна вимога, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тобто, відсутня будь-яка можливість проведення процедур, спрямованих на встановлення особи.»

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року № 154/2094/16-ц у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18) зазначено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2022 року не встановлено вини ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст.124 КУпАП не притягувався, відсутні правові підстави для стягнення з нього страхового відшкодування в порядку суборгації, як з особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про страхування", ст. 993, 1191, 1194 Цивільного Кодексу України та керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель