Справа № 372/4710/21
Провадження № 2-546/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.,

при секретарі Куник О.В.,

розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.11.2019 року з 1/6 на ј частини. В обгунтування зазначила, що сторони мають спільних дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 20.07.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно. Позивачка вважає таку суму аліментів на сьогоднішній день не достатньою для забезпечення гармонійного та повноцінного розвитку та утримання дитини. У зв`язку із чим звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 06.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Обухівського районного суду від 26 березня 2020 року шлюб між

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року

стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на

утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку

(доходу). Але не менше за 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

щомісячно починаючи з 06. 11. 2019 року та до досягнення дітьми повноліття, а з 20.07.2020

року 1/6 частини його заробітку щомісячно на утримання малолітньої доньки.

Відповідно до статті 51. Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх

повноліття.

Згідно з частиною першої статті з Конвенції про права дитини в усіх справах щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними постановами, що

займаються питаннями соціального забезпечення адміністративними чи законодавчими

органами, першочергова увага приділяється забезпеченню.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і

соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов,

необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно за законів України.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та

обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки, зобов`язані виховувати

дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого

народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, ст. 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому, право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну розміру їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити розмір стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей182-184,192 СК України.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити розмір стягнення аліментів, визначивши його у частці 1/4 від доходу відповідача, а також, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи вищевикладене та те, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для гармонійного та повноцінного розвитку дитини та забезпечення усіх її потреб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 430 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Обухівського районного суду Київської області від 26 листопада 2019 року, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання цим рішенням законної чинності.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 гривень 00 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Висоцька Г.В.