Справа № 289/566/22
Провадження № 2-о/752/275/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Радомишльська міська рада Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім?єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_2 . Заявник прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шпак А.П. До складу спадщини, що відкрилась після смерті матері заявника, входить земельна ділянка, площею 1,9288 га, що розташована на території Краснобірської сільської ради Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник зазначає, що її матір ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 у с. Краснобірка Радомишльського району Житомирської області, здійснювала за нею догляд, останні вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 матір заявника фактично прийняла спадщину, однак не оформила спадкових прав на майно. У зв?язку із тим, що заявник наразі позбавлена можливості успадкувати зазначену вище земельну ділянку після смерті матері, звернулась до суду із даною заявою.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.04.2022 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 16).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року відкрито провадження у справі (а.с. 23-24).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року витребувано докази у справі (а.с. 33-34).

26.08.2022 року до суду надійшов лист від Радомишльської міської ради Житомирської області про розгляд справи у відсутність їх представника, із вимогами заяви ОСОБА_1 погоджуються (а.с. 41).

У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви у повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір?ю є ОСОБА_2 , що вбачається з даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.06.1986 року відділом РАЦС Бориславського міськвиконкому Львівської області (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8).

07.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпак А.П. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим номером 1133 спадкоємиці ОСОБА_2 - ОСОБА_1 (а.с. 9).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки № 04-04/7/49 від 08.02.2022 року, виданої старостою Краснобірськогостаростинського округу Житомирської області (а.с. 11).

З акту обстеження соціального стану, складеного та затвердженого старостою Краснобірськогостаростинського округу Житомирської області 10.02.2022 року, вбачається, що ОСОБА_2 з 1997 року проживала однією сім?єю та без реєстрації, вели спільне господарство та здійснювала догляд за ОСОБА_3 по день смерті останньої (а.с. 13).

З актового запису по смерть № 19 від 01.10.2004 року, складеного виконавчим комітетом Краснобірської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки № 04-04/7/51, виданої 10.02.2022 року старостою Краснобірськогостаростинського округу Житомирської області, вбачається, що померла ОСОБА_3 на день смерті постійно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Крім померлої в цьому житловому будинку разом з нею проживала без реєстрації ОСОБА_2 до дня смерті померлої (а.с. 14).

Згідно інформації, наданої Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області, станом на 05.10.2022 року спадкоємці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від спадщини, заявами про відмову від спадщини на користь інших спадкоємців, не звертались. Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 . Радомишльською державною нотаріальною конторою не заведена. Перевірка проведена за даними спадкового реєстру та по алфавітним книгам спадкових справ за 2004-2022 роки (а.с. 52).

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час смерті залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав заявника, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що матір заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_3 , постійно проживали разом на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , де зараз продовжує постійно проживати заявник.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .

В ході розгляду справи, судом було встановлено, що інші спадкоємці майна після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відсутні.

Оскільки спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 10, 77, 79, 80, 81, 209, 212, 258 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1223, 1268 - 1270, 1296 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Радомишльська міська рада Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт постійного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім?єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 1997 року на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: