ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» жовтня 2022 року

м. Валки

справа № 626/210/22

провадження № 22ц/818/3540/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 21 липня 2022 року в складі судді Рибальченко І.Г.

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені та франшизи.

Позовна заява мотивована тим, що 23 серпня 2021 року на автодорозі Р-11 47 км+911м відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 16 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» за полісом № ЕР/205462538. За цим полісом ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн, франшиза - 2600,00 грн.

Вказав, що 27 серпня 2021 року він звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування. 31 серпня 2021 року пакет документів отриманий страховою компанією. 19 листопада 2021 року прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з невиконанням потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Посилався на те, що страховик зобов`язаний був направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків в строк до 14 вересня 2021 року включно. Однак, страховиком лише 20 вересня 2021 року складено письмове повідомлення про необхідність надання для огляду пошкодженого транспортного засобу та 24 вересня 2021 року направлено засобами поштового зв`язку, тобто вже після визначеного чинним законодавством 10-денного строку.

Вважав, що ним було вжито всіх можливих заходів та виконано всі обов`язки щодо забезпечення Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Український страховий стандарт» можливості для визначення підстав настання страхового випадку та розміру збитків.

Зазначив, що розмір матеріального збитку складає з урахуванням зносу 41 810,02 грн без ПДВ, вартість послуг евакуатора -5000,00 грн, вартість послуг по визначенню збитку та по складанню аварійного сертифіката № 3/2021 від 14 жовтня 2021 року - 4000,00 грн, розмір пені за період з 29 листопада 2021 року по 21 січня 2022 року - 1271,96 грн.

Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на його користь 48 210,02 грн страхового відшкодування, пеню за прострочення строків виплати страхового відшкодування - 1271,96 грн, а всього 49 481,98 грн, судовий збір в розмірі 942,88 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 500,60 грн; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 2600,00 грн франшизи, судовий збір в розмірі 49,52 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 299,40 грн.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 21 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ним надано належні докази щодо належного повідомлення страховика про місцезнаходження пошкодженого майна. Вважав, що обґрунтованих та підтверджених доказів мотивів неможливості прибути на огляд пошкодженого майна страховик не навів, а лише посилався на дзвінки, які він не підтверджує.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції на час перегляду справи від учасників справи не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано для огляду транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливило визначення страховиком розміру заподіяної йому шкоди та надало страховику правомірно відмовити у проведенні страхової виплати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23 серпня 2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Р-11 47км+911м, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з зустрічним автомобілем «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Власником транспортного засобу «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18 липня 2019 року (а.с.23,114).

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 16 вересня 2021 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.16).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/205462538 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого 130 000,00 грн, франшиза - 2600,00 грн (а.с.14,15, 106).

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано поштою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування, яке отримано страховиком 31 серпня 2021 року (а.с.17-22,107-108, 115).

Матеріали справи містять акт виконаних робіт від 23 серпня 2021 року щодо виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 послуг евакуатора, подачі за межі міста; завантаження та розвантаження автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; перевезення автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди від точки: Харківська область, а/д Р11 97 км до точки: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 5000,00 грн (а.с.24).

Також наявний товарний чек № 10 від 23 серпня 2021 року про сплату 5000,00 грн за послуги евакуації автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за актом виконаних робіт (а.с.25).

У зв`язку з відсутністю у Полтавській області власних уповноважених спеціалістів з врегулюванням збитків, в межах 10 днів, а саме 01 вересня 2021 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» направлено на електронну адресу асистентської компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Екліс Ассист» заявку на організацію огляду пошкодженого автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначивши необхідну інформацію, зокрема, номер контактного телефону вказаного в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду.

08 вересня 2021 року від асистентської компанії отримано повідомлення, що ОСОБА_1 не виходить на зв`язок за зазначеним номером телефону.

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 направив на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» запрошення на огляд, в якому повідомив про те, що ним залучено аварійного комісара для проведення дослідження про встановлення вартості матеріального збитку. Огляд буде проводитися 18 вересня 2021 року за адресою: м. Полтава, провулок Будівельний, №19 об 10-00 годині. Дану заяву направлено страховику електронною поштою та поштою, які отримані відповідно 14 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року (а.с.30-35, 124).

15 вересня 2021 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» від ОСОБА_1 надійшов лист про запрошення страховика на огляд «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке буде проводитися 18 вересня 2021 року за участю залученого ним аварійного комісара ОСОБА_3 .

За клопотанням аварійного комісара Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» сторонами погоджено проведення огляду 17 вересня 2021 року, але огляд скасовано за ініціативою ОСОБА_3 .

Як вбачається з листа Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» № 258/В від 20 вересня 2021 року, страхова компанія просила у ОСОБА_1 надати належне йому пошкоджене майно - транспортний засіб «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на огляд представнику страховика - незалежному експерту, попередньо погодивши час та дату огляду не пізніше ніж на 5 днів до дати огляду (а.с.69).

21 вересня 2021 року аварійний комісар Товариства з обмеженою відповідальністю «Екліс Ассист» спілкувався з представником ОСОБА_1 про огляд транспортного засобу та був повідомлений про часткове відновлення автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після чого до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Екліс Ассист» 22 вересня 2021 року направлено повідомлення про неможливість виконання доручення щодо проведення огляду та фіксування від імені страхової компанії пошкоджень транспортного засобу «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.126).

Із аварійного сертифікату № 3/2021 про оцінку автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 14 жовтня 2021 року аварійним комісаром фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «CHERY TIGGO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді станом на 23 серпня 2021 року без урахування величини втрати товарної вартості, виключаючи ПДВ на запасні частини та метизи складає 41 810,02 грн. З вступної частини цього аварійного сертифікату вбачається, що 14 вересня 2021 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням проведення дослідження (а.с.39-48).

Як вбачається з товарного чеку № 11 від 14 жовтня 2021 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 сплачено 4000,00 грн за послуги з оцінки матеріальної шкоди, аварійний сертифікат № 3/2021 від 14 жовтня 2021 року (а.с.64).

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» направив заяву про долучення матеріалів до страхової справи, зокрема, аварійний сертифікат № 3/2021 від 14 жовтня 2021 року та чек за послуги з оцінки автомобіля (а.с.36).

19 листопада 2021 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» листом за № 396/В відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підставі підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV за невиконання позивачем свого обов`язку, визначеного цим Законом щодо забезпечення можливості проведення огляду пошкодженого майна, якщо це призвело до неможливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (а.с.71, 127).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Із положень статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено обов`язок водіїв та власників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власників пошкодженого майна зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду визначені статтею 34 Закону, за змістом якої страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі, здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 199/9377/18 (провадження № 61-22070св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 465/3584/17 (провадження № 61-25399св18) від 29 липня 2019 року у справі № 501/212/17 (провадження № 61-30734св18 ).

Як вбачається з матеріалів справи винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 23 серпня 2021 року на автодорозі Р-11 47км+911м є ОСОБА_2 . Його цивільно-правова відповідальність застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого 130 000,00 грн, франшиза - 2600,00 грн. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду отримано страховою компанією 31 серпня 2021 року. Десятий робочий день для направлення страховиком свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків закінчувався 14 вересня 2021 року. До цього часу Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» не направило свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна та безпідставно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Посилання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на те, що ОСОБА_1 не виходив на зв`язок за номером телефону, вказаного в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду, не підтверджуються жодними належними і допустимими письмовими доказами та до суду апеляційної інстанції їх не надано.

Також, відсутні належні та допустимі докази (будь які письмові документи) того, що страхова компанія уповноважила асистентську компанію Товариство з обмеженою відповідальністю «Екліс Ассист» на організацію огляду пошкодженого автомобіля «CHERY TIGGO».

Звернення страхової компанії до позивача поза строком, встановленим Законом без зазначення причин для здійснення ним огляду пошкодженого майна через місяць після отримання повідомлення не є підставою для відмови в задоволенні позову позивачеві.

Підтверджено матеріалами справи і розмір заподіяної шкоди.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, які призвели до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причин та обставин її настання або розмір заподіяної шкоди.

Страхова компанія не надала доказів на підтвердження неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених вказаним Законом.

Оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» у визначений строк не направив свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна, у позивача виникло право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Аварійний сертифікат № 3/2021 про оцінку пошкодженого автомобіля, складений обраним позивачем експертом є належним та допустимим доказом у цій справі, із якого вбачається, що матеріальний збиток складає 41 810,02 грн.

Враховуючи, що сума матеріального збитку не більша ліміту полісу, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на його користь 41 810,02 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Також, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Український страховий стандарт на користь ОСОБА_1 витрати на послугу евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця його проживання в розмірі 5000,00 грн, які належним чином підтверджені.

Також підлягають стягненню з страхової компанії на користь позивача і витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 4000,00 грн, оскільки не з вини позивача було обрано ним самостійно експерта для її проведення, що безперечно підтверджено матеріалами справи та не суперечить вимогам закону.

Що стосується стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» пені, колегія суддів зазначає наступне.

Страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України).

У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина перша статті 624 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Встановивши на підставі наявних в матеріалах справи доказах, що страховою компанією прострочено грошове зобов`язання по виплаті позивачу страхового відшкодування матеріальної шкоди (взагалі відмовлено), судова колегія вважає, що у нього виникло право на стягнення неустойки (пені), виходячи з вимог чинного законодавства, враховуючи дату отримання страховою компанією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, починаючи з 29 листопада 2021 року (91-й день).

Таким чином, страховик на підставі пункту 36.5 Закону № 1961-IV зобов`язаний сплатити потерпілому пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, а саме за період з 29 листопада 2021 року по 21 січня 2022 року в розмірі 1271,96 грн за розрахунком, зазначеним позивачем. Іншого розрахунку матеріали справи не містять.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про стягнення розміру франшизи з ОСОБА_2 , колегія виходить з наступного.

Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» (№ 1961-IV) визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Пунктом 12.1. статті 12 Закону № 1961-IV передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи те, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком, а ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з нього франшизи у розмірі 2600,00 грн, передбаченому договором страхування цивільно-правової відповідальності.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Справа, яка є предметом розгляду, розглядалася за правилами загального позовного провадження, а тому представництво інтересів позивача у суді здійснюється виключно адвокатом.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Згідно з частиною першою статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», положення якої знайшли свій розвиток у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (частина третя статті 28 Правил адвокатської етики).

Чинним цивільним процесуальним законодавством визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою.

Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 25 серпня 2022 року у справі № 161/12436/21, провадження № 61-6123св22.

Колегія суддів звертає увагу, що при визначенні розміру відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності наданих послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 268).

16 грудня 2021 року між адвокатом Терзою О.С. та Семізвонкіним С.Д. укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах, передбачених цим договором.

Як вбачається із розділу 3 цього договору порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в додатковій угоді до даного договору.

Оплата гонорару здійснюється шляхом його перерахування на поточний рахунок адвоката не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання клієнтом відповідного акту виконаних робіт, в якому вказано обсяг наданої адвокатом правової (правничої) допомоги та розмір гонорару. Акт виконаних робіт може надсилатися клієнту електронною поштою або звичайною поштою на юридичну адресу клієнта.

16 грудня 2021 року між адвокатом Терзою О.С. та Семізвонкіним С.Д. укладена додаткова угода № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 16 грудня 2021 року, за якою сторони погодили, що розмір гонорару не є фіксованим та визначається на підставі обсягів фактично наданих послуг, витраченого адвокатом часу та складності опрацьованих адвокатом справ. Обсяг наданих послуг та їх вартість визначається актом виконаних робіт (наданих послуг).

Гонорар сплачується на підставі акту виконаних робіт за результатами надання професійної правничої допомоги у відповідності до пункту 3.3 договору.

Клієнт на підставі підтверджуючих документів (копії та/або оригінали) або окремого рахунку відшкодовує також адвокату фактичні витрати, необхідні для виконання договору, сума яких не входить до розміру гонорару. Оплата фактичних витрат здійснюється в безготівковому порядку протягом п`яти банківських днів з моменту отримання клієнтом підтверджуючих документів або окремого рахунку.

Згідно акту надання послуг від 21 січня 2022 року, адвокатом були виконані наступні роботи (надані такі послуги): ознайомлення з матеріалами справи, аналіз нормативно-правової бази, що регулюють спірні правовідносини, аналіз судової практики та правових позицій Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, визначення тактики захисту прав та інтересів клієнта, формування правової позиції по справі витрачено 3 години, вартість 1 години 700,00 грн, загальна вартість 2100,00 грн; підготовка та направлення до Красноградського районного суду Харківської області позовної заяви про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені та франшизи 3200,00 грн; вартість виконаних робіт (наданих послуг) складає 6000,00 грн.

Із детального опису робіт (наданих послуг) до акту надання послуг від 21 січня 2022 року на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 16 грудня 2021 року вбачається, що адвокатом виконані наступні роботи (надані послуги): ознайомлення з матеріалами справи, аналіз нормативно-правової бази, що регулюють спірні правовідносини, аналіз судової практики та правових позицій Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, визначення тактики захисту прав та інтересів клієнта, формування правової позиції по справі витрачено 3 години, вартість 1 години 700,00 грн, загальна вартість 2100,00 грн; підготовка та направлення до Красноградського районного суду Харківської області позовної заяви про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування. пені та франшизи 3900,00 грн; вартість виконаних робіт (наданих послуг) складає 6000,00 грн.

Також матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги в Красноградському районному суді Харківської області серії ВІ № 1078373 від 21 січня 2022 року.

Про попередній розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн вказано у позовній заяві, а також подано заяву про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.

Із урахуванням зазначеного слід дійти висновку, що позивачем у визначеним процесуальним законом порядку порушено клопотання про вирішення питання щодо стягнення із відповідачів витрат на правову допомогу та надано відповідні докази, які підтверджують надання адвокатом правової допомоги, обсяг наданих послуг та їх вартість.

Враховуючи, що у детальному описі робіт (наданих послуг) до акту надання послуг від 21 січня 2022 року на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 16 грудня 2021 року та в акті надання послуг від 21 січня 2022 року сторони дійшли згоди щодо розміру гонорару адвоката Терзи О.С. за надання ним професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, визначивши його розмір у сумі 6000,00 грн, взявши до уваги складність справи, реальність часу, витраченого на надання адвокатом послуг з підготовки і подачі до суду позовної заяви, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, задоволення позовних вимог, а також критерії обґрунтованості й пропорційності, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заявленого розміру відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, що відповідає принципу справедливості і балансу інтересів сторін спору.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції без наведення мотивів, не враховуючи наданих в матеріалах справи доказів, не надавши їм належну оцінку, дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового з задоволенням позову, враховуючи викладені обставини справи та наявні в справі докази.

Як вбачається з матеріалів справи позовну вимогу ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» щодо стягнення матеріальної шкоди та пені в розмірі 49 481,98 грн задоволено, що становить 95,01% від ціни позову, тому судові витрати, що пов`язані з правничою допомогою адвоката в суді першої інстанції в розмірі 5700, 60 грн підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволеної частини позову.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення франшизи в розмірі 2600,00 грн також задоволено, що становить 4,99% від ціни позову, тому судові витрати, що пов`язані з правничою допомогою адвоката в суді першої інстанції в розмірі 299,40 грн підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволеної частини позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» задоволено на 95,01%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 942,88 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1414,32 грн, а всього в розмірі 2357,20 грн підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 . Також, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено на 4,99%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 49,52 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 74,28 грн, а всього в розмірі 123,80 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт».

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381,384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 21 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені та франшизи задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 49 481,98 грн у рахунок страхового відшкодування, 5700, 60 грн витрат за надання правничої допомоги та 2357,20 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2600,00 грн франшизи, 299,40 грн витрат за надання правничої допомоги та 123,80 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2022 року.