Дата документу 16.11.2022 Справа № 336/6360/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6360/21 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/1908/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Бєлки В.Ю.

за участі секретаря: Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання зобов`язання припиненим,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання зобов`язання припиненим.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 20.07.2016р. між ним та АТ "Ідея Банк" укладена Угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682, згідно з умовами якої позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 , операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного клієнту. 22.12.2020р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 до угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016р. укладена додаткова угода № С01.211.72682/1, згідно якої сторони узгодили, що станом на дату складання додаткової угоди заборгованість за кредитною угодою становить 19 856,43 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) 11 000 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 8 856,43 грн.

Згідно з п.2.1.2 додаткової угоди сторони домовились про припинення кредитного договору після виконання позичальником наступних умов: позичальник зобов`язується повернути банку в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладання цієї додаткової угоди частину отриманого ним у фактичне використання кредиту в сумі 7 260,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу. Пунктом 2.1.3 додаткової угоди узгоджено, що протягом терміну дії цієї додаткової угоди черговість погашення кредитної заборгованості, визначена умовами кредитного договору, не застосовується та подальше погашення заборгованості здійснюється згідно з п. 2.1.2 додаткової угоди. Згідно з п. 2.5 додаткової угоди, за умови своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених п.п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди банком здійснюється прощення боргу у сумі 12 596,43 грн., в тому числі: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) у розмірі 3 740,00 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 8 856,43 грн.; процентів, плати за обслуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які будуть нараховані згідно з умовами кредитного договору з дати укладення додаткової угоди до моменту фактичного виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених п.п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди. Також нараховані та несплачені неустойки (пені, штрафи та інші нарахування) згідно умов кредитного договору, наявні за станом на день підписання цієї додаткової угоди, банк списує в повному обсязі.

Таким чином, згідно додаткової угоди сторони узгодили реструктуризацію кредитного договору шляхом прощення (списання) частини боргу за умови погашення суми у розмірі 7 260 грн. у строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладення додаткової угоди. Тому 24.12.2020р. ОСОБА_1 виконав умови додаткової угоди до кредитного договору, сплативши на користь АТ "Ідея Банк" 7 260 грн.

В свою чергу, АТ "Ідея Банк" не дотрималось умов додаткової угоди до кредитного договору, не здійснило списання (прощення) суми боргу у розмірі 12 596,43 грн., у зв`язку з чим не припинило дію кредитного договору, що підтверджується випискою по кредитному договору, згідно з якою розподілення внесених коштів здійснено з порушенням умов додаткової угоди, а також інформацією по залишку заборгованості за кредитним договором.

Також 06.10.2017р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z62.211.74803, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит на поточні потреби в сумі 49 999 грн. строком на 36 місяців зі сплатою за користування змінної процентної ставки, яка на час укладення кредитного договору визначена у розмірі 15% річних. Згідно з п.1.10 кредитного договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором, тобто по 2 983,21 грн.

22.12.2020р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 до кредитного договору № Z62.211.74803 від 06.10.2017р. укладена додаткова угода № Z62.211.74803/1, згідно з якою сторони узгодили, що станом на дату складання додаткової угоди заборгованість за кредитною угодою становить 71 509,11 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) 38 105,46 грн.; заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту) 22 029,76 грн.

Згідно з п. 2.1.2 додаткової угоди сторони домовились про припинення кредитного договору після виконання позичальником наступних умов: позичальник зобов`язується повернути банку в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладання цієї додаткової угоди частину отриманого ним у фактичне використання кредиту в сумі 7 545,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу. В пункті 2.1.3 додаткової угоди сторони домовились про припинення кредитного договору після повернення позичальником банку в строк не пізніше 180 календарних днів від дати укладення цієї додаткової угоди частини заборгованості, що виникла згідно кредитного договору в сумі 15 318,28 грн.

Відповідно до п. 2.5 додаткової угоди, за умови своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених п.п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди банком здійснюється прощення боргу у сумі 48 645,83 грн., в тому числі: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) у сумі 15 242,18 грн.; заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту) в сумі 22 029,76 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 11 373,89 грн.; процентів, плати за обслуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які будуть нараховані згідно з умовами кредитного договору з дати укладення додаткової угоди до моменту фактичного виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених п.п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди. Також нараховані та несплачені неустойки (пені, штрафи та інші нарахування) згідно умов кредитного договору, наявні станом на день підписання цієї додаткової угоди, банк списує в повному обсязі.

Таким чином, згідно додаткової угоди сторони узгодили реструктуризацію кредитного договору шляхом прощення (списання) частини боргу за умови погашення суми у розмірі 7 545,00 грн. у строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладення додаткової угоди та у строк не пізніше 180 календарних днів від дати укладення цієї додаткової угоди в сумі 15 318,28 грн., а всього 22 863,28 грн..

24.12.2020р. ОСОБА_1 на виконання умов додаткової угоди до кредитного договору сплатив на користь АТ "Ідея Банк" 7 545,00 грн., а також платежами від 15.01.2021р., 15.02.2021р., 13.03.2021р., 23.04.2021р., 25.05.2021р. і 14.06.2021р. суму у загальному розмірі 15 318,28 грн., належним чином виконавши умови додаткової угоди до кредитного договору.

В свою чергу, АТ "Ідея Банк" не дотрималось умов додаткової угоди до кредитного договору, не здійснило списання (прощення) суми боргу у розмірі 48 645,83 грн., у зв`язку з чим не припинило дію кредитного договору, що підтверджується випискою по кредитному договору, згідно з якою розподілення внесених коштів здійснено з порушенням умов додаткової угоди, а також інформацією по залишку заборгованості за кредитним договором.

На підставі вказаних обставин із посиланням на ст. 17 ЗУ "Про споживче кредитування", ст.ст. 598, 599, 605 ЦК України, позивач просив визнати припиненою угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016 р., укладену між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , у зв`язку з повним фактичним виконанням; визнати припиненим кредитний договір № Z62.211.74803 від 06.10.2017 р., укладений між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною вимогою для відмови в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузьмінова Д.В. подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги із посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022р. у справі № 761/36873/18 та інші рішення Верховного Суду у подібних правовідносинах зазначено, що позивач мав право заявити позов про припинення зобов`язання за кредитними договорами у зв`язку з їх виконанням; такий спосіб захисту є належним і за своєю суттю є позовом про визнання відсутнього права. Таким чином, установивши, що позивач повністю сплатив заборгованість за кредитними договорами з банком відповідно до умов додаткових угод до них, що не визнається відпо-

відачем як кредитором, суд повинен був задовольнити позов та визнати зобов`язання при-

пиненими. Між тим, рішення суду першої інстанції прийнято без належного з`ясування обставин справи, а тому є таким, що не відповідає вимогам закону. Тому просить ска- сувати оскаржуване рішення із ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що позивачем не були виконані всі умови додаткових угод, передбачені для подальшого прощення залишку боргів та припинення основних договорів, а тому додаткові угоди припинили свою чинність, не створивши вказаних юридичних наслідків. Просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відзиві банк просив проводити апеляційний розгляд у відсутності його представника.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката Кузьмінова Д.В. як представника позивача ОСОБА_1 , яким підтримано апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є частково ґрунтовною з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2016 р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладена Угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682, згідно з умовами якої позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку.

22.12.2020р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 до угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016р. укладена додаткова угода № С01.211.72682/1, згідно якої сторони узгодили, що станом на дату складання додаткової угоди заборгованість за кредитною угодою становить 19 856,43 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) 11 000 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 8 856,43 грн. (а.с. 4).

Згідно з п.2.1.2 додаткової угоди сторони домовились про припинення кредитного договору після виконання позичальником наступних умов: позичальник зобов`язується повернути банку в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладання цієї додаткової угоди частину отриманого ним у фактичне використання кредиту в сумі 7 260,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу.

Пунктом 2.1.3 додаткової угоди узгоджено, що протягом терміну дії цієї додаткової угоди черговість погашення кредитної заборгованості, визначена умовами кредитного договору, не застосовується та подальше погашення заборгованості здійснюється згідно п.2.1.2 додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.5 додаткової угоди, за умови своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених п.п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди, банком здійснюється прощення боргу у сумі 12 596,43 грн., а саме прощення: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) у розмірі 3 740,00 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 8 856,43 грн.; процентів, плати за обслуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які будуть нараховані згідно з умовами кредитного договору з дати укладення додаткової угоди до моменту фактичного виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених пунктами

2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди. Нараховані та несплачені неустойки (пені, штрафи та інші нарахування) згідно умов кредитного договору, наявні за станом на день підписання цієї додаткової угоди, банк списує в повному обсязі.

ОСОБА_1 на виконання умови додаткової угоди до кредитного договору № С01.211.72682 сплатив на користь АТ "Ідея Банк" 7 260 грн. (а.с. 5, 6).

Також 06.10.2017р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № Z62.211.74803, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит на поточні потреби в сумі 49 999 грн. строком на 36 місяців зі сплатою за користування змінної процентної ставки, яка на час укладення кредитного договору визначена у розмірі 15% річних.

Згідно з п.1.10 кредитного договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором, яка становить 2 983,21 грн. щомісячно.

22.12.2020р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 до кредитного договору № Z62.211.74803 від 06.10.2017р. укладена додаткова угода № Z62.211.74803/1, згідно з якою сторони узгодили, що станом на дату складання додаткової угоди заборгованість за кредитною угодою становить 71 509,11 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) у розмірі 38 105,46 грн.; заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту) у розмірі 22 029,76 грн. (а.с. 10).

Згідно з п.2.1.2 додаткової угоди сторони домовились про припинення кредитного договору після виконання позичальником наступних умов: позичальник зобов`язується повернути банку в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладання цієї додаткової угоди частини отриманого ним у фактичне використання кредиту в сумі 7 545,00 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу.

В пункті 2.1.3 додаткової угоди сторони домовились про припинення кредитного договору після повернення позичальником банку в строк не пізніше 180 календарних днів від дати укладення цієї додаткової угоди частини заборгованості, що виникла згідно кредитного договору в сумі 15 318,28 грн.

Відповідно до п. 2.5 додаткової угоди за умови своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених пп. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди банком здійснюється прощення боргу у сумі 48 645,83 грн., а саме прощення: заборгованості за кредитом (основна сума боргу) в сумі 15 242,18 грн.; заборгованості за платою (комісією) за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту) в сумі 22 029,76 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 11 373,89 грн.; процентів, плати за обслуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які будуть нараховані згідно з умовами кредитного договору з дати укладення додаткової угоди до моменту фактичного виконання позичальником своїх зобов`язань, визначених пп. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 додаткової угоди. Нараховані та несплачені неустойки (пені, штрафи та інші нарахування) згідно умов кредитного договору, наявні за станом на день підписання цієї додаткової угоди, банк списує в повному обсязі.

Таким чином, згідно додаткової угоди сторони узгодили реструктуризацію кредитного договору шляхом прощення (списання) частини боргу за умови погашення суми у розмірі 7545,00 грн. у строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів від дати укладення додаткової угоди та у строк не пізніше 180 календарних днів від дати укладення цієї додаткової угоди в сумі 15 318,28 грн., а всього 22 863,28 грн.

24.12.2020р. ОСОБА_1 на виконання умов додаткової угоди до кредитного договору сплатив на користь АТ "Ідея Банк" 7 545,00 грн., а також платежами від 15.01.2021р., 15.02.2021р., 13.03.2021р., 23.04.2021р., 25.05.2021р. і 14.06.2021р. суму у загальному розмірі 15 318,28 грн. (а.с. 11, 12, 13, 14, 15-17).

У такому разі позивач вважав, що повністю виконав умови додаткових угод до кредитних договорів, а тому банк мав виконати свій обов`язок із прощення залишку заборгованості та припинення кредитних угод, чого з боку банку не відбулось, яким сплачені позивачем кошти спрямовані на погашення заборгованості відповідно до умов кредитних договорів, а не у відповідності до додаткових угод, а також продовжено подальше нарахування складових за кредитними договорами.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції вважав, що вимоги позивача про визнання припиненою угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016 р., укладеної між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , та визнання припиненим кредитного договору № Z62.211.74803 від 06.10.2017р., укладеного між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , у зв`язку з повним фактичним виконанням є неналежним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові. Також судом зазначено, що нарахування АТ «Ідея Банк» заборгованості є внутрішнім документом відповідача, який не належить до актів у розумінні статті 16 ЦК України, а тому визначений відповідачем розмір заборгованості може бути доказом під час розгляду спору щодо її стягнення, при вирішенні якого суд буде зобов`язаний дати йому оцінку. Зважаючи на вказане, суд констатував, що не встановлено підстав для захисту прав позивача у обраний ним спосіб.

В скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кузмінов Д.В. вказує, що такий спосіб захисту як припинення зобов`язання передбачений чинним законодавством, що підтверджено правовими висновками Верховного Суду та його Великої Палати. А тому суд мав вирішити спір по суті, а не відмовляти через обрання позивачем неналежного способу захисту.

Колегія суддів апеляційного суду визнає ці доводи скарги обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`зань за договором про споживчий кредит це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах зі споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Цивільне законодавство, зокрема стаття 13 ЦК України, свідчить про те, сторони при укладенні та виконанні договорів як виду правочинів мають передбачати негативні наслідки своїх дій, діяти обачливо та добросовісно задля дотримання балансу інтересів прав та обов`язків усіх учасників цих правочинів. Такі принципи притаманні й підприємницькій діяльності, а тому сторони договорів, зокрема кредитори, при виконанні кредитних договорів повинні розуміти, що вони діють на власний ризик і можуть не отримати те, на що розраховували.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.02.2022р. у справі ЄУН № 761/36873/18 ( провадження № 14-121цс21), вказуючи у її пунктах 9.19, 9.20, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності; для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності в певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у пункті 9.21 вказаної постанови звернула увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 кроку у справі № 522/1528/15-ц, провадження 14-67цс20).

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Одним зі способів припинення зобов`язання є його виконання (частина перша статті 599 ЦК України). За загальним правилом статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється саме у зв`язку з належним його виконанням.

Під належним виконанням зобов`язань слід розуміти здійснення кредитором і боржником дій щодо реалізації прав та обов`язків, що випливають із зобов`язання. За своїм характером це поняття включає належних кредитора і боржника, належні час, предмет, місце і спосіб виконання.

Позов в цій справі, що наразі переглядається апеляційним судом, заявлено саме щодо припинення зобов`язань за основними кредитними договорами у зв`язку із повним виконанням умов додаткових угод до цих договорів позичальником, наслідком чого сторони визначили припинення основних договорів. Оскільки, на думку позивача, ним було виконано всі умови додаткових угод, але банк продовжив нарахування заборгованості за кредитними договорами, замість їх припинення, зокрема, із прощенням залишку боргів, ним і було заявлено вимоги про визнання кредитних договорів припиненими.

Колегія вважає, що такий спосіб захисту відповідає характеру порушеного права, яке

передбачено умовами додаткових угод, укладених між сторонами у справі.

Суд правильно виклав зміст основних договорів, додаткових угод до них та встановив вчинення позивачем дій на виконання умов додаткових угод, але не вирішив спір по суті, обмежившись вказівкою про неналежний спосіб захисту.

Оскільки колегія з урахування вказаної правової позиції Великої Палати Верховного Суду дійшла висновку, що такий спосіб захисту відповідає змісту права та інтересу позивача, характеру порушення, яке випливає з договірних відносин між сторонами, то він є саме у цих правовідносинах належним та ефективним у випадку встановлення порушення з боку відповідача, на яке посилається позивач.

Тому колегія вважає за необхідне перевірити ці обставини по суті, чи дійсно позивачем виконано всі умови та настали наслідки припинення зобов`язань за основними договорами.

Так, за вище наведеними встановленими в ході розгляду справи обставинами, ОСОБА_1 виконав умови додаткової угоди № С01.211.72682/1 від 22.12.2020р. до угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016р., передбачені 2.1.2, тобто сплатив визначену частину основного боргу у розмірі 7 260 грн. протягом 5 банківських днів.

За укладеною 22.12.2020р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 до кредитного договору № Z62.211.74803 від 06.10.2017р. додатковою угодою № Z62.211.74803/1 позивач протягом п`яти банківських днів погасив визначену сторонами частину основного боргу у розмірі 7 545,00 грн., а також платежами від 15.01.2021р., 15.02.2021р., 13.03.2021р., 23.04.2021р., 25.05.2021р. і 14.06.2021р. протягом 180 днів погасив суму у загальному розмірі 15 318,28 грн. (а.с. 11, 12, 13, 14, 15-17).

За таких обставин, позивач вважав, що з вказаним проведеним виконанням настає прощення банком іншої частини заборгованості та припинення основних договорів.

Між тим, відповідно до п. 2.5 додаткової угоди № Z62.211.74803/1 від 22.12.2020р., прощення заборгованості за кредитним договором відбувається у разі своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником усіх зобов`язань, визначених у п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 додаткової угоди.

У відповідності до п. 3 договору умови, передбачені в п. 2.5 цієї додаткової угоди, вступають у силу лише у випадку беззастережного, своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених п.п. 2.1, 2.2, 2.3 та 2.4 цієї додаткової угоди. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань ця додаткова угода припиняє чинність, не створюючи юридичних наслідків.

Однак, виконавши умови пунктів 2.1.2 та 2.1.3 додаткової угоди № Z62.211.74803/1 від 22.12.2020р., позичальник не звернув уваги на приписи п. 2.1.4 та не виконав його вимоги щодо сплати процентів, плати за обслуговування кредиту та інших комісій за користування кредитом, які будуть нараховані згідно з умовами кредитного договору, до моменту повернення заборгованості, визначеної п.п. 2.1.2, 2.1.3 додаткової угоди.

В такому разі настають наслідки, передбачені пунктом 3 додаткової угоди, тобто вона втратила чинність, не створивши юридичних наслідків.

У відповідності з умовами додаткової угоди № С01.211.72682/1 від 22.12.2020р. до угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016р., в пункті 2 сторони домовились про дострокове припинення кредитного

договору після виконання позичальником умов, викладених в пп. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5, п. 2.2, 2.3.

Позичальник виконав умови, передбачені п. 2.1.2, але не дотримався умов пункту 2.2, яким передбачено, що для припинення дії основного договору є необхідним повернення простроченої заборгованості за усіма діючими кредитними договорами.

Проте станом на момент виконання додаткової угоди № С01.211.72682/1 від 22.12.2020р. у позивача існувала заборгованість за кредитним договором № Z62.211.74803 від 06.10.2017р. та додатковою угодою № Z62.211.74803/1 у вигляді несплачених (прострочених) відсотків та комісій згідно з п. 2.1.4 додаткової угоди.

Згідно з пунктом 2.5 додаткової угоди № С01.211.72682/1 від 22.12.2020р. прощення заборгованості за кредитним договором відбувається лише у разі своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником усіх зобов`язань, визначених пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 додаткової угоди.

У відповідності до п. 3 договору, умови, передбачені п. 2.5 цієї додаткової угоди вступають у силу лише у разі беззастережного, своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених у п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 цієї додаткової угоди. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань ця додаткова угоди припиняє чинність, не створюючи жодних юридичних наслідків.

Отже, аналізом умов додаткових угод та дій позивача, вчинених на їх виконання, встановлено, що жодну з додаткових угод ним не було виконано повністю та своєчасно, а тому їх чинність припинилась, а відтак не припинились його зобов`язання, передбачені угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С01.211.72682 від 20.07.2016р. та кредитним договором № Z62.211.74803 від 06.10.2017р.

Зважаючи на все вище наведене, колегія погоджується з апеляційною скаргою позивача лише в частині тих доводів, що суд безпідставно вважав неналежним способом захисту його вимоги про визнання припиненими договорів у зв`язку із їх фактичним виконанням. Але, вирішуючи позовні вимоги на стадії апеляційного провадження по суті, колегія дійшла висновку, що вони є необґрунтованими, оскільки позивачем не здійснено фактичне виконання всіх умов додаткових угод, а відтак не було створено підстав для припинення зобов`язань за основними договорами.

Вказані обставини вказують на те, що у цій справі слід змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції відповідно до приписів ч. 4 статті 376 ЦПК України, виклавши її у редакції цієї постанови.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, колегія наголошує, що вони не підлягають компенсації позивачеві, оскільки попри зміну рішення суду першої інстанції у вказаний спосіб, позивачу відмовлено у задоволенні його позову.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2022 року

у цій справі змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Бєлка В.Ю.