Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П

за участі секретаря судових засідань Ружицькій І.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кудінов І.А. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.11.2014 між громадянином Пакістану ОСОБА_3 та громадянкою України ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина ОСОБА_4 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони не проживають однією сім`єю, подружніх відносин не мають, спільного господарства не ведуть. У сторін відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Їх шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Їх спільна дитини проживає разом із матір`ю відповідачкою ОСОБА_2 та спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. З огляду на викладене просить шлюб розірвати.

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подавав.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачкою не подано.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кудінов І.А. у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, а справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Бузинний А.С. у судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу відповідачка визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Просив справу розглянути у відсутність відповідачки та її представника. Окрім того, в заяві зазначається, що відповідачка ОСОБА_2 не бажає змінювати прізвище ОСОБА_5 на дошлюбне.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що вони скористалися своїми процесуальними правами.

Заяв та клопотань не надходило.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 позовну заяву ОСОБА_3 передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (а.с. 20).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.08.2022 позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 27).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2022 позов ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено наступні не оспорені факти та обставини.

Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 та громадянка України ОСОБА_6 21.11.2014року уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3422 (а.с. 35). Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », дружини « ОСОБА_5 ».

Сторони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Підставою даного позову є те, що позивач бажає розірвання шлюбу, однак розірвання шлюбу за неповнолітньої дитини можливе лише в судовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами.

Вказаний спір регулюється положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» та Сімейного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Статтею 63 Закону України «Про приватне міжнародне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Враховуючи те, що подружжя мало останнє спільне місце проживання в Україні та відповідачка громадянка України, має місце проживання у цій державі, то розірвання шлюбу має здійснюватись за законодавством України.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Зокрема, ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Зі змісту статті 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, тривалий час проживають окремо, у сторін немає спільних інтересів, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує щодо його розірвання.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків стягнути з відповідачки на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 60, 63 Закону України «Про приватне міжнародне право», ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 1, 10, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 21.11.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3422.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище ОСОБА_5 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету витрати по сплаті судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 .

Суддя Л.П. Шевчук