Провадження № 2/686/5000/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Продана Б. Г., за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу № 686/16232/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 03.11.2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», було укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 10 000 грн., строком на 30 днів з 03.11.2021 року. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 47 000 грн. та судові витрати по справі.

10.08.2022 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

07.09.2022 року справу призначено до слухання по суті.

03.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вважає, що нарахована сума відсотків не відповідає дійсності, оскільки він не погоджував із позивачем їх нарахування, більше того при укладенні договору позивач не надав всю необхідну інформацію щодо умов договору, не вказав в договорі ціну та сукупну вартість кредиту, що стало причиною нарахування більших відсотків та введенням відповідача в оману. А нарахована неустойка є завищеною та знаходиться поза межами річного строку позовної давності.

31.10.2022 року представником позивача надано відповідь на відзив, вважає заперечення відповідача на позов необгрунтованими, оскільки відповідач погодився із запропонованими умовами договору та був ознайомлений із сукупною вартістю кредиту. А позовних вимог щодо нарахування пені, неустойки, позивач не заявляв, тому відсутні підстави для застосування скороченої позовної давності.

08.11.2022 року відповідачем надано заперечення на відзив на позовну заяву, зазначає, що позивачем не було повідомлено йому в письмовому вигляді всю необхідну інформацію щодо умов договору, що стало причиною введення його в оману при отриманні кредитних послуг. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у поданному відзиві просив розглянути справу у його відсутності та відмовити ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в задоволенні вимог.

Вивчивши матеріали справи, подані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

03.11.2021 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором про відступлення права вимоги від 23.02.2022 року, було укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 10 000 грн., строком на 30 днів з 03.11.2021 року. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує.

Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 47 000 грн., з яких 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредита; 35 100 грн. - заборгованість за відсотками та 1 900 грн. - комісія.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 205 ЦК України - Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на правила надання фінансових кредитів ТзОВ «Мілоан», анкету-заяву на кредит №4839926, паспорт споживчого кредиту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету на кредит, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між фінансовою установою та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів».

Відповідно до правової позиції, Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03.07.2019 року, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із ОСОБА_1 ,ТзОВ «Мілоан» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позивач.

Більше того, відповідач заперечує ті обставини, що при укладенні договору позивач надав всю необхідну інформацію щодо умов договору. ОСОБА_1 не був ознайомлений з ціною договору та сукупною вартістю кредиту, оскільки наданий позивачем паспорт споживчого кредиту, не містить підпису відповідача про ознайомлення з його умовами.

Проте, суд також критично оцінює твердження відповідача про те, що нарахована неустойка є завищеною, що значно перевищує розмір заборгованості та знаходиться поза межами річного строку позовної давності, з тих підстав, що позивач вимог про стягнення пені (неустойки) не заявляв, а відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТзОВ «Мілоан» не повернуті, то суд вважає, що ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», як правонаступник позикодавця, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. заборгованості за кредитом та судовий збір, в решті позову слід відмовити.

При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 47 000 грн. та задоволено на суму 10 000 грн., тобто на 21,27% (10000*100:47000) Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 527 грн. 70 коп. (2481*21,27:100). В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 549, 629, 610, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк» МФО 380805, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, 3-й поверх) заборгованість по кредиту в сумі 10 000 грн. та судові витрати по справі в сумі 527 грн. 70 коп.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.11.2022 року.

Суддя: