Справа № 513/155/15-ц
Провадження № 6/513/3/22
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Імексбанк, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів у справі №513/155/15-ц,
в с т а н о в и в:
04 листопада 2021 року представник заявника звернувся до Саратського районного суду Одеської області із заявою, в якій просить: видати дублікати виконавчих листів на виконання рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/155/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Імексбанк про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року та нараховані відсотки у загальній сумі 678592,16 гривень, судовий збір 3654,00 гривень; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів на виконання рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/155/15-ц.
Заява обґрунтована тим, що 25 березня 2015 року рішенням Саратського районного суду Одеської області позовні вимоги у справі № 513/155/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Імексбанк задоволено: стягнуто з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року та нараховані відсотки у загальній сумі 678592,16 грн. (шістсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 16 копійок), судовий збір - 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні. На виконання зазначеного рішення суду у справі № 513/155/15-ц 05 травня 2015 року видано виконавчі листи. З метою виконання рішення суду у справі № 513/155/15-ц, до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Венгровським Г.А., подано заяви про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами № 513/155/15-ц, виданих Саратським районним судом Одеської області 05 травня 2015 року, та на підставі яких відкрито виконавчі провадження № 47648732, 47699964. 02 червня 2015 року постановами старшого виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавчі провадження № № 47648732, 47699964 були закінчені, на підставі постанови Правління Національного Банку України від 21 травня 2015 року №330 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк та призначення уповноваженої особи Фонду ліквідації банку.
Про зазначені вище постанови від 02 червня 2015 року старшого державного виконавця, стягувач дізнався у вересні 2021 року. Станом на день звернення із зазначеною заявою, стягувач - ОСОБА_1 , виконавчі листи № 513/155/15-ц, видані Саратським районним судом Одеської області 05 травня 2015 року та постанови про закінчення виконавчих проваджень № 47648732, 47699964 не отримував.
Тому, з метою виконання рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/155/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Імексбанк про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року та нараховані відсотки у загальній сумі 678592, 16 грн. (шістсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 16 копійок), судовий збір 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні, ОСОБА_1 , звертається із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів у справі № 513/155/15-ц.
Представник заявника адвокат Главацький Ю.А., належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.
Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не подавали.
Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов до таких висновків.
Як встановлено судом, заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Імексбанк про розірвання договору банківського рахунку та стягнення банківського вкладів задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Імексбанк на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесений вклад з нарахованими відсотками у загальній сумі 678592 (шістсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 16 копійок. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Імексбанк на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні.
На виконання зазначеного рішення суду у справі № 513/155/15-ц 05 травня 2015 року видано виконавчі листи.
29 травня 2015 року старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Баховою В.І., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47648732 та 02 червня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47699964.
02 червня 2015 року старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Баховою В.І., винесено постанови про закінчення виконавчого провадження №47648732, №47699964. Вказані постанови обґрунтовані тим, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року №330 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Імексбанк виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року №105, Про початок процедури ліквідації АТ Імексбанк та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ Імексбанк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банка боржника.
Відповідно до відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 серпня 2022 року №60-7845/22, рішенням виконавчої дирекції Фонду №341 від 17 травня 2022 року був затверджений ліквідаційний баланс AT Імексбанк станом на 25 березня 2022 року та звіт про ліквідацію банку, тому враховуючи вимоги пункту 3 статті 53 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. Документи AT Імексбанк були передані на архівне зберігання до Національного банку України. За даними облікових систем AT Імексбанк, наявних у Фонді, відсутня будь-яка інформація про нарахування (виплати) в межах ліквідаційної процедури за виконавчими листами № 513/155/15-ц Саратського районного суду Одеської області від 05 травня 2015 року про стягнення з AT Імексбанк на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).
Статтею 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Стаття 18 ЦПК України встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
За положеннями ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Відповідно до ч. 2 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положення ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч. 1 статті 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
У пункті 1 ч.2 статті 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 23 Закону України Про виконавче провадження строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
За ч. 4 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно пред`явлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у зв`язку із припиненням провадження про визнання боржника у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Частиною 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.
До введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства (21.10.2019) визнання боржника банкрутом було підставою для закінчення виконавчого провадження (п.8 ч. 1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII, який виключено на підставі Кодексу України з процедур банкрутства).
Положення ч. 3 статті 23 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV за своєю суттю є аналогом положення, встановленого ч.5 статті 12 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII.
Водночас у статті 23 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV та у статті 12 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII відсутня норма щодо моменту початку перебігу строку після його переривання у випадку закінчення виконавчого провадження та подальшого закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство боржника, яка б відповідала диспозиції норми ч. 4 ст.50 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV.
Норми статті 23 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV та статті 12 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII регламентують повернення виконавчого документа стягувачу, що відповідає статті 47 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV чи статті 37 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII.
У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2021 року у справі № 5017/3072/2012 у пунктах 116, 117 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29 жовтня 2020 у справі № 916/922/16 за результатом тлумачення норм частини третьої статті 23 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV та частини п`ятої статті 12 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII зроблено висновок, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа починається знову з моменту формального повернення виконавчого документа, якщо підстави повернення пов`язані суто з обставинами та результатами виконання рішення. Поряд з цим повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - це результат об`єктивно існуючих обставин зовнішнього характеру, за які учасники виконавчого провадження не відповідають. Тому в цьому випадку строк повторного пред`явлення починається з моменту усунення цієї заборони, зовнішньої обставини. У випадку закінчення виконавчого провадження з підстави визнання боржника банкрутом такою зовнішньою об`єктивною обставиною, яка забороняє проведення виконавчих дій щодо боржника, слугує офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тому строк повторного пред`явлення має розпочинатися з моменту скасування відповідної заборони, тобто з моменту закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство боржника. Отже початок відліку строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням боржника банкрутом та подальшим припиненням (закриттям) провадження у справі про банкрутство цього боржника пов`язаний з юридичним фактом - датою закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство (пункт 159 постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №916/922/16).
Із встановлених судом обставин справи вбачається, що 17 травня 2022 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 341 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ Імексбанк.
Відповідно до ч.3 статті 28 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування припиняє виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день затвердження ліквідаційного балансу банку. Також, згідно з частиною третьою статті 53 Закону з моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна процедура банку вважається завершеною.
Таким чином, перебіг строку щодо повтороного пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі № 513/155/15-ц, після закриття виконавчих проваджень, розпочався з наступного дня після завершення ліквідаційної процедури та станом на дату розгляду справи не сплив.
Рішення Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/155/15-ц набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року, Ясіун`єне проти Литви від 06 березня 2003 року, Руйану проти Румунії від 17 червня 2003 року, Півень проти України від 29 червня 2004 року).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі Агрокомплекс проти України від 25 липня 2013 року).

Враховуючи вище викладене, оскільки станом на дату розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначений строк не сплив, дана вимога є передчасною.

Відповідно до висновку, викладеного в п.47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11, провадження 14-308цс19, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Єдиною підставою для видачі дублікату виконавчого листа є його втрата.

Як вбачається з відповіді Національного банку України від 06 вересня 2022 року №61-0015/61708, оригінали виконавчих листів Саратського районного суду Одеської області № 513/155/15-ц від 05 травня 2015 року про стягнення з Банку грошових коштів на користь ОСОБА_1 в описах архівних справ Банку не зазначені та на зберігання до Національного банку України ліквідатором ПАТ Імексбанк не передавалися, матеріали виконавчих проваджень знищено.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що виконавчі листи втрачено, а отже вимоги заявника щодо видачі дублікатів виконавчих листів є правомірними.

Таким чином, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355, ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Імексбанк, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів у справі №513/155/15-ц - задовольнити частково.

Видати ОСОБА_1 дублікати виконавчих листів на підставі рішення Саратського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року у цивільній справі № 513/155/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Імексбанк про стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу (депозиту) та про стягнення судового збору.

В частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 27 жовтня 2022 року.

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 19 квітня 1996 року народження Приморським РВ УМВС України в Одеській області, проживає: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: Главацький Юрій Анатолійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №003137, видане 17 січня 2018 року Радою адвокатів Одеської області, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Імексбанк, , 65039, м.Одеса, пр-т Гагаріна, 12а.

Заінтересована особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 04053, м.Київ, вул. Січових Стрійльців, 17, .

Суддя К. Ю. Рязанова