ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/970/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

за участі секретаря Стецюк М.А.

та сторін ОСОБА_1 та його представника адвоката Парубія М.М., представника ОСОБА_2 адвоката Василишин К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 607/10456/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року, постановлену суддею Ромазан В.В., у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 261 632, 84 грн.

Крім того, позивачем подано суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження майна, а саме: 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,6018 га, кадастровий номер :01:001:0403; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0388 га, кадастровий номер :01:001:0965; земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :02:001:0303». В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить відновлення порушених його прав та повернення власних коштів, а за певних обставин може бути навіть неможливим.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 04 лютого 2022 року близько 12 год.10 хв. в м. Тернополі по вул. Будного, 36, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Skoda Oktavia н.з. НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод і небезпеки для інших учасників дорожнього руху, а саме розпочинаючи рух, не надав переваги транспортному засобу марки BMWХ5, н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП, із вини водія ОСОБА_1 , ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодженням автомобіля марки BMWХ5 н.з. НОМЕР_2 , на загальну суму 304438,73 грн. ПрАТ СК «Кталон», де був забезпечений транспортний засіб винної особи, здійснило страхове відшкодування ОСОБА_2 на загальну суму 125272,68 грн. Проте, 179166,05 грн ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не відшкодовано.

Крім цього, вважає, що ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити позивачу три відсотки річних, що складає 19081,18 грн та 61000 грн збитків, яких він зазнав внаслідок прокату іншого автомобіля з метою здійснення своєї господарської діяльності. Зазначив, що предметом поданого ним позову є вимога майнового характеру, а саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат пов`язаних із порушенням права на загальну суму 240166,05 грн., а також стягнення трьох відсотків річних у розмірі 22066,79 грн.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач, як на підставу застосування заходів забезпечення позову посилається на те, що у випадку невжиття запропонованих заходів забезпечення позову є не лише реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, але й те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,6018 га. кадастровий номер :01:001:0403, розташованої на території Зеленівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0388 га. га. кадастровий номер :01:001:0965, розташованої на території Зеленівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області; земельної ділянки, площею 2,0 га. кадастровий номер :02:001:0303, розташованої на території Синявської сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Для організації виконання копію ухвали направлено у Гусятинський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (48201, смт. Гусятин вул. Пушкіна, 2 Чортківського району Тернопільської області) та Збаразький відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) (47302, м. Збараж вул. Шолом Алейхема, 19 Тернопільської області).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що винесена судом першої інстанції у справі оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною винесеною із порушенням вимог процесуального Закону та на підставі помилкових висновків, без належного дослідження усіх письмових документів справи поданих стороною заявника (позивача), що в свою чергу привело до істотного порушення матеріальних прав та його інтересів щодо позбавлення його права на розпорядження ним на власний розсуд належними йому на праві приватної власності своїми об`єктами нерухомого майна.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали взяв до уваги виключно інтереси тільки позивача, а не інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову і при вирішення питання про забезпечення позову суд не здійснив оцінку необґрунтованості доводів заявника про необхідність вжиття відповідних заходів та не врахував нерозумність, необґрунтованість і неадекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не забезпечив збалансованості інтересів сторін.

Також, ні позивачем у заяві про забезпечення позову, ані судом відповідно в оскаржувані ухвалі, жодним чином належно не наведено те, в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Доводи про те, що між сторонами наявний спір, сума позову значна, а також те, що відповідач може здійснювати заходи щодо реалізації свого майна, без будь-яких посилань на певні обставини, які могли б свідчити про те, що такі дії відповідачем дійсно можуть бути вчинені з метою утруднення виконання чи унеможливлення виконання рішення суду про задоволення позову слід вважати такими, що не свідчать про підставність заяви.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не поступив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Парубій М.М. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Василишин К.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав наявними підстави для забезпечення позову, а тому вжив заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,6018 га. кадастровий номер :01:001:0403, розташованої на території Зеленівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0388 га. га. кадастровий номер :01:001:0965, розташованої на території Зеленівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області; земельної ділянки, площею 2,0 га. кадастровий номер :02:001:0303, розташованої на території Синявської сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі шляхом: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 3 статтею 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у п. 9 даної постанови Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем тощо).

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях позивача.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заявник, звертаючись із заявою про забезпечення позову, просив забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,6018 га. кадастровий номер :01:001:0403, розташованої на території Зеленівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0388 га. га. кадастровий номер :01:001:0965, розташованої на території Зеленівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області; земельної ділянки, площею 2,0 га. кадастровий номер :02:001:0303, розташованої на території Синявської сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 не навів належних та переконливих доказів на підтвердження того, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які на відчуження чи обтяження вищевказаного майна може ефективно забезпечити правовий інтерес позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та буде співмірним із заявленими позовними вимогами, та невжиття саме такого виду забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ускладнення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як було встановлено в суді апеляційної інстанції, а також не заперечувалось і представником ОСОБА_2 адвокатом Василишиним К.В., що земельні ділянки, на які судом першої інстанції було накладено заборону, перебувають на даний час в оренді. В матеріалах справи також відсутні докази щодо вартості спірних земельних ділянок, які б підтверджували співмірність і доведеність заявлених вимог заявника.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що питання щодо задоволення заяви про забезпечення позову судом першої інстанції вирішено з неповним з`ясуванням обставин справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою заявою у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову призведуть до утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: О.З. Костів

Г.М. Шевчук