Справа № 301/2397/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" січня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Бобик О.І.
за участю секретаря судового засідання Кузьми А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-
27.08.2021 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до Іршавського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що стверджує витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2524194 від 17.04.2013 р., рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.03.2013 року та інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 12.02.2016.
Відповідачка ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з його зведеним братом ОСОБА_6 , з яким вже більше двадцяти років не перебуває у шлюбних відносинах.
З 01.08.2018 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися за межами області на заробітках.
Відповідач ОСОБА_8 уклала шлюб і з того часу, тобто з 2014 року за адресою реєстрації місця проживання не проживає, а проживає в АДРЕСА_3 .
Вищенаведене стверджується також і довідками, виданими виконкомом Кушницької сільської ради № 1386 від 25.09.2018 та № 10 від 03.01.2019.
Не дивлячись на те, що відповідачі зареєстровані у будинку, вони фактично жодної участі по утриманню даного житла не приймають, комунальні платежі не сплачують.
Зазначає, що вирішив старий будинок перебудувати на новий, придбав будматеріали, але формальна реєстрація відповідачів перешкоджає йому вільно розпоряджатися належним йому майном.
Посилаючись на приписи ст. ст. 317, 391 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
11.11.2021 ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком залишено без розгляду (а.с.51).
Відзив на позов відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не подавався.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, представник надіслала суду заяву у якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Також відповідачі про розгляд справи повідомлялися шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на веб-сайті суду.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідачів, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2524194 від 17.04.2013 житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.11).
Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до положень ст. ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в спірному житлі, однак там не проживають, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 10.12.2021, складеним комісією Керецьківської сільської ради.
Відповідачі, будучи зареєстрованими у будинку позивача до тепер, порушують його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 18 січня 2022 року.
Суддя Іршавського
районного суду: О. І. Бобик