Провадження № 2/686/5385/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О. В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна представник - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданою порушенням його права на мирне володіння майном шляхом несвоєчасного перерахування належних йому грошей та безпідставного їх утримання в порядку ч. 1 ст. 23 ЦК України та ст. 55, 56, ч.9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України. Просить стягнути з Держави Україна на його користь 3000000,00 гривень моральної шкоди.

На обґрунтування свого позову вказав, що моральна шкода, завдана йому полягає у порушенні його права на мирне володіння майном шляхом неповернення ДКСУ в Хмельницькій області належних йому грошей. Моральна шкода за порушене право розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСРЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в державі Україна, так і в інших тимчасових державах, та буде справедливою сатисфакцією за порушене його право на судовий захист і ефективним юридичним захистом. Факт, з якими закон пов`язує наявність підстави для відшкодування моральної шкоди, є порушення його права на мирне володіння майном. Він у цій справі прагне грошової компенсації за порушене право на мирне володіння майно. Застосування ефективного способу захисту спричинює реальне поновлення порушеного права, а в разі неможливості вказаного забезпечує отримання відповідного відшкодування (Постанова Великої Палати ВС 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19).

Моральна шкода за порушене право на судовий захист розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в державі Україна.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив, в якому вказав, що Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області позов не визнає у повному обсязі у зв`язку з наступним: відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», загальними підставами відшкодування завданої громадянинові моральної шкоди є: наявність, власне, такої шкоди, протиправність діяння її заподіювала, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини останнього в її заподіянні. Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода позивачем ніяк не обґрунтована та документально не підтверджена. Позивачем не доведено розмір шкоди та причинний зв`язок цієї шкоди з діями відповідача. Також слід звернути увагу суду, що позивач у позовній заяві зазначає , що оригінал виконавчого листа по справі №686/19984/17 знаходиться у відповідача, однак на адресу Головного управління виконавчий лист по справі №686/19984/17 не надходив. Головне управління Казначейства не перебувало із позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдавала і не могла завдати останньому шкоди.

Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 травня 2019 року у справі №686/19984/17 у справі за позовом приватного підприємства «Банкір» до ОСОБА_2 про стягнення збитків у вигляді курсової різниці, інфляційних втрат та 3% річних позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «Банкір» 37810 грн. 08 коп. - суми інфляційних втрат, 3662 грн. 62 коп. - 3% річних, всього 41472 грн. 70 коп.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданою порушенням його права на мирне володіння майном шляхом несвоєчасного перерахування належних йому грошей та безпідставного їх утримання. Доклав до позовної заяви розпорядження №59448129 по справі №686/19984/17.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», загальними підставами відшкодування завданої громадянинові моральної шкоди є: наявність, власне, такої шкоди, протиправність діяння її заподіювала, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів тому, що, рішення суду у справі №686/19984/17 стосується ОСОБА_1 , а також, що діями відповідача заподіяна ОСОБА_1 моральна шкода, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язанні з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. А тому підстави для стягнення на користь позивача витрат відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 16, 23 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Головне управління Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1

Відповідач: Держава Україна, представник Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, м. Хмельницький

вул. Свободи, 57.

Повний текст рішення складено 06.11.2022 року.

Суддя: