Справа № 461/3941/15-ц
Провадження № 6/461/78/22
У Х В А Л А

09.11.2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кіш В.Т.,

представника заявника Воробця С.І.,

позивача (стягувача) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву

заявник - Приватне Акціонерне Товариство по пуску, налагодженню, удосконаленню технології та експлуатації електростанцій і мереж «ЛЬВІВОРГРЕС»

(79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 55),

представник заявника Воробець Святослав Іванович

(79005, м. Львів, вул. К.Левицького, 4 оф.23),

стягувач - - ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 )

заінтересована особа Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)

(79066, м. Львів, пр. Червоної Калини, 109)

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

06.10.2022 року Приватне акціонерне товариство по пуску, налагодженню, удосконаленню технології та експлуатації електростанцій і мереж «ЛЬВІВОРГРЕС», в особі представника адвоката Воробця С.І., звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до прохальної частини поданої заяви, ПАТ «ЛЬВІВОРГРЕС» просить суд до розгляду заяви по суті витребувати виконавчий лист, виданий Галицьким районним судом м. Львова 07.12.2020р. на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 9 липня 2015 року у цивільній справі №461/3941/15-ц у Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та зупинити виконання за виконавчим документом, а також визнати виконавчий документ (виконавчий лист) виданий Галицьким районним судом м. Львова від 09.07.2015 року у цивільній справі № 461/3941/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи подану заяву представник зазначає, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 9 липня 2015 року у цивільній справі №461/3941/15-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «ЛЬВІВОРГРЕС»: визнано дії ПАТ «ЛЬВІВОРГРЕС» щодо ненадання ОСОБА_1 безперешкодного доступу до внутрішнього засобу обліку електричної енергії

будинку(гуртожитку) по АДРЕСА_2 неправомірними; зобов`язано ПАТ «ЛЬВІВОРГРЕС» надати ОСОБА_2 безперешкодний доступ до внутрішнього засобу обліку електричної енергії будинку (гуртожитку) по АДРЕСА_2 . Зазначене судове рішення набрало законної сили 23.03.2016 року.

22.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі №461/3941/15-ц. 13.10.2020р. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3941/15-ц вказану заяву задоволено. Визнано поважною причину пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поновлено ОСОБА_1 строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №461/3941/15-ц про зобов`язання ПАТ «ЛЬВІВОРГРЕС» надати ОСОБА_1 безперешкодний доступ до внутрішнього засобу обліку електричної енергії будинку (гуртожитку) по АДРЕСА_2 . 07.12.2020 р. Галицьким районним судом м. Львова на виконання вище зазначеного рішення видано виконавчий лист. 14.09.2022р. Державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грицай Липською Н.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №69843741).

За твердженням представника заявника адвоката Воробця С.І. станом на 07.12.2020р., тобто на момент видачі Галицьким районним судом м. Львова виконавчого документа, обов`язок боржника (АТ «ЛЬВІВОРГРЕС»), який випливав із рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2015р. у цивільній справі №461/3941/15-ц є відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням, оскільки будинок АДРЕСА_2 у власності, на балансі чи обслуговуванні АТ «ЛЬВІВОРГРЕС» не перебуває.

09.11.2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання, згідно якого остання вважає дії ПАТ «ЛЬВІВОРГРЕС» щодо подачі даної заяви до суду зловживання своїми процесуальними правами.

У судовому засіданні 09.11.2022 року представник заявника підтримав подану заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та просив задовольнити таку у повному обсязі.

ОСОБА_1 підтримала наведені у своєму клопотанні доводи та просила відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Мотиви та висновки суду, обставини встановлені під час судового розгляду та докази у справі, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Оцінюючи клопотання представника заявника адвоката Воробця С.І. в частині витребування до розгляду заяви по суті виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 07.12.2020р. на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 9 липня 2015 року у цивільній справі №461/3941/15-ц у Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) , слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. До матеріалів справи долучену копію виконавчого листа, що на думку суду є достатнім для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по суті. Крім того, за переконанням суду витребування виконавчого листа та зупинення виконання за виконавчим документом по суті є передчасним висловленням позиції суду щодо змісту заяви, а також призведе до фактичного невиконання рішення суду яке набрало законної сили за відсутності на це обґрунтованих та законних підстав. До того ж, сам заявник вказує на неможливість виконання судового рішення, а тому жодних негативних наслідків від не зупинення виконання за виконавчим документом не настане. Отже, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, законних підстав для задоволення заявлених вимог у цій частині у процесі судового розгляду не встановлено.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. (ч.ч.1,2 ст. 432 ЦПК України)

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, яка являє собою примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), що становлять сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» чітко наведено підстави за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій. Отже, за змістом даної норми, зупинення виконавчого провадження є виключно правом державного або приватного виконавця.

Суд не може здійснювати повноваження виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення, зокрема у порядку визначеному Розділом VII «Судовий контроль» ЦПК України.

Аналогічні висновки висловлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19).

Окрім того, у пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відтак, підстави які наводить заявник у заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, повинні вирішуватися державним виконавцем у межах здійснення виконавчого провадження.

Таким чином суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства по пуску, налагодженню, удосконаленню технології та експлуатації електростанцій і мереж «ЛЬВІВОРГРЕС», в особі представника адвоката Воробця С.І., про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі, то останній слід роз`яснити, що у відповідності до положення ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Однак, у даній справі судом вирішується питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відтак для виправлення помилки у виконавчому листі ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду з окремою заявою. Крім того, зміна найменування боржника не вказує на те, що допущено описку, адже такі питання також можна врегульовувати в межах виконавчого провадження. Натомість, у виконавчому документі у цій справі вірно зазначено сторону, з врахування наявної актуальної інформації на момент вирішення спору(ухвалення рішення).

Також, суд не погоджується з доводами стягувача ОСОБА_1 щодо зловживання своїми процесуальними правами боржником, адже звернення до суду з відповідною заявою є його правом. В свою чергу, обґрунтованість такої заяви оцінює суд, що і було зроблено в процесі судового розгляду.

Разом з тим, оцінюючи наведені твердження стягувача та доводи наведені у заяві боржника, неможливо не відзначити, що дана заява містить ознаки клопотання спрямованого на реалізацію боржником бажання ініціювати своєрідний перегляд судового рішення на підставі якого видано виконавчий документ.

В цьому контексті слід відзначити наступне.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень суду. Властивість судового рішення, як акту правосуддя залежить від набрання ним законної сили. Після набрання судовим рішенням суду законної сили воно починає діяти в повну міру, проявляються всі його правові властивості: загальнообов`язковість, незмінність, неспростовність, виключність, преюдиціальність та реалізованість. Зазначене дозволяє забезпечити захист порушених, оспорених або невизнаних прав, свобод чи інтересів суб`єктів процесу. Зокрема, незмінність судового рішення виникає до набрання ним законної сили і полягає в тому, що після його проголошення суд, який ухвалив рішення, не має права сам його скасувати або змінити.

Керуючись ст. ст. 430-446 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

заявник - Приватне Акціонерне Товариство по пуску, налагодженню, удосконаленню технології та експлуатації електростанцій і мереж «ЛЬВІВОРГРЕС»

(79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 55),

представник заявника Воробець Святослав Іванович

(79005, м. Львів, вул. К.Левицького, 4 оф.23),

стягувач - - ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 )

заінтересована особа Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)

(79066, м. Львів, пр. Червоної Калини, 109)

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.