Справа № 127/3722/22
Провадження № 2/127/537/22
24.05.2022 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Поливаній Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_5 не є співвласником квартири, не є членом сім`ї жодного із співвласників квартири. Відповідач ОСОБА_5 разом зі своєю матір"ю ОСОБА_6 зареєструвалася в спірній квартирі в 2011 році зі згоди матері позивачки, яка на той час була одноосібним власником квартири, для вирішення своїх питань з документами. Оформивши документи, відповідач та її мати виїхали в Російську Федерацію, але з реєстраційного обліку не знялися. В подальшому, мати відповідачки знялася з реєстрації 12.07.2017, а відповідачка до теперішнього часу не знята з реєстрації. Відповідачка з моменту реєстрації в квартирі не проживає, речей не зберігає, участі в утриманні жилого приміщення та оплаті комунальних платежів не приймає, всі обов`язки по утриманню спірної квартири покладено лише на позивача та її брата ОСОБА_3 , як співласників житла. Реєстрація місця проживання відповідача в житловому приміщенні, яке належить на праві власності позивачці та третій особі порушує права власника, а саме володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи.
До судового засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачаОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За вказаних обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2020, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Швець Л.А., за реєстровим №3-86, ОСОБА_1 належить Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.09.2020 (а.с. 5-6).
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2020, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Швець Л.А., за реєстровим №3-82, ОСОБА_3 належить Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.09.2020 (а.с. 7-8).
Згідно із довідкою №364 від 08.02.2022, виданою МКП УК «Замостянська» вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 27.05.2011 року (а.с. 9).
27.04.2011 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, актовий запис №369, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12).
Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 22.02.2022, які надані на запит суду щодо встановлення зареєстрованого у законному порядку місця проживання відповідача ОСОБА_10 вбачається, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-21).
Відповідно до акту №41 від 08.02.2022, складеного сусідами позивача: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 встановлено, що відповідач ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована, але не проживає з 2011 (а.с. 11).
Згідно заяви 69 АА 2617623, посвідченої 19.01.2022 нотаріусом Ржевського міського нотаріального округу Тверської області, ОСОБА_10 надає свою згоду та просить її зняти з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтями 321, 391 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Наведене свідчить про те, що при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності такої особи та поважність причини цієї відсутності.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач надала суду належні та допустимі докази на підтвердження факту, що відповідач ОСОБА_14 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин більше року, не сплачує за комунальні послуги.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає більше року без поважних причин, а наявність реєстрації ОСОБА_15 порушує права та інтереси позивача щодо володіння та розпорядження належною їй власністю.
За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати.
Керуючись ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 9, 64, 65, 156 ЖК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274-282, 354 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_16 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: