Справа № 574/758/21
Провадження №2/574/68/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Буринського районного суду Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, який мотивує тим, що 06.10.2020 року о 8:43 год. в м. Буринь по вулиці Незалежності, Сумської області ОСОБА_2 , керуючи автотранспортним засобом ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за технічним станом автомобіля, не вибрав безпечної швидкості руху в результаті чого не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Master д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (позивачу по справі), який був припаркований на узбіччі в попутному напрямку, в наслідок чого у автомобіля ГАЗ-3302, номерний знак НОМЕР_1 , сталося займання передньої частини, автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Вказані обставини встановлені постановою Буринського районного суду Сумської області від 27.11.2020 року по справі №574/943/20.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №181513900).

09.10.2020 р. ним було відправлено на адресу ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." повідомлення про настання події ДТП та заяву з відповідними документами про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №181513900.

Станом на березень 2021 року, письмової відповіді про результати розгляду його повідомлення про настання події ДТП він не отримав. Телефоном ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." інформації про стан розгляду заяви не надали, зв`язку з чим 20.03.2021 року ним було направлено скаргу МТСБУ на бездіяльність ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай.".

06.04.2021 року ним було відправлено інформаційний запит до ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" про надання інформації та документів стосовно розгляду його заяви (повідомлення про настання події ДТП) та здійснення виплати.

13.04.2021 року від ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" надійшов лист вих.№51-2863, у якому було зазначено про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 18669,88 грн. Крім того листомвідповіддю від 13.04.2021 року вих. №51-2862 ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" повідомило, що у разі прострочення здійснення виплати, сплатить пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

28.07.2021 року з метою досудового врегулювання спору ним було надіслано скаргу на бездіяльність СК "Ю.Ес.Ай" до контролюючих органів, а саме: до НБУ, до МТСБУ, НКЦПФР та до ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай". Від вказаних установ надійшли відповіді, що ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" втратило статус асоційованого члена МСТБУ.

ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" так і не здійснило страхову виплату, внаслідок чого він був змушений збирати велику кількість документів, звертаючись за консультацією до юристів, багаторазова звертатись до страхової компанії, що позначилась на його душевному стані та призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї та не можливості використовувати транспортний засіб, в зв`язку з чим він зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 5000 грн.

На підставі викладеного, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на його користь страхове відшкодування у розмірі 18669,88 грн., пеню у сумі 1256,77 грн., 3% річних у розмірі 498,72, моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судовий збір в сумі 908 грн.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 14.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив розгляд справи провести без йог участі, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" неодноразово було належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак його представник в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, правом на подачу відзиву не скористався.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.03.2021 року ОСОБА_1 на адресу МТСБУ було направлено скаргу на бездіяльність Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", яку він мотивував тим, що для отримання страхового відшкодування згідно ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він звернувся в страхову компанію "Ю.Ес.Ай." з заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з тим, 06.10.2020 по вині ОСОБА_2 , який керував автомобілем Газель держ. номер НОМЕР_1 відбулося зіткнення з належним йому автомобілем марки Рено «Мастер» НОМЕР_2 . Постановою Буринського районного суду ОСОБА_2 був визнаний винним в здійснені ДТП, а згідно заключення експерта відновлювальна вартість пошкодженого авто «Рено мастер» складає 18548 грн. Однак, страхова компанія не прийняла рішення про виплату страхового відшкодування та не виплатила його (а.с.8)

В інформаційному запиті від 06.04.2021 року, направленому 07.04.2021 року ОСОБА_1 на адресу ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай.", ОСОБА_1 просив надати інформацію та документи в письмовому вигляді про стан розгляду справи, про прийняте рішення про виплату або відмову від виплати страхового відшкодування та копію відповідного рішення, а у разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, просив повідомити про дату та розмір запланованої виплати страхового відшкодування (а.с.9-10, 11).

Згідно листів ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." №51-2862 та №51-2863 від 13.04.2021 року, надісланих на адресу ОСОБА_1 , страхова компанія повідомила, у відповідь на його звернення від 06.04.2021 року, що у зв`язку з розглядом документів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП яка сталась 06.10.2020 р., з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в СК за полісом 18153900, було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 18669,88 грн. Також страховою компанією було зазначено, що у разі прострочення виплатим страхового відшкодування, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." сплатить пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (а.с.12, 13).

28.07.2021 року ОСОБА_1 на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Моторного (транспортного) страхового бюро України та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." надіслано скаргу на бездіяльність Страхової компанії "Ю.Ес.Ай", в якій він просив провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." щодо затримки у виплаті йому страхового відшкодування та при виявленні фактів порушення страховиком законодавства та умов договору застосувати відповідні заходи впливу для відновлення його порушених прав, а також зобов`язати ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." здійснити виплату у розмірі 18669,88 грн. (а.с.14-16, 17).

Згідно листа Моторного (транспортного) страхового бюро України №4-04/30857 від 30.08.2021 року, надісланого на адресу ОСОБА_1 , повідомлено, що ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." втратило статус акціонованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ, а тому подальший розгляд його звернення виходить за межі повноважень визначених Статусом МТСБУ (а.с.18).

Відповідно листа Національного Банку України №14-0004/79942 від 30.08.2021 року, надісланого на адресу ОСОБА_1 , останнього повідомлено, що рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/921-пк від 19.04.2021 було застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування та роз`яснено позивачу, що відповідно до п.36.7 ст.36 ЗУ «Про страхування» рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування у судовому порядку (а.с.20-22).

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст.6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наданих ОСОБА_1 , документів ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 18669,88 грн., що підтверджується листом №51-2863 від 13.04.2021 року.

Пунктом 36.4 ст.36 Закону № 1961-IV передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Однак, будь-яких доказів виплати позивачу страхового відшкодування, як у строки, встановлені законом, так і на даний час, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." суду не надано.

Таким чином, порушене право ОСОБА_1 на отримання страхового відшкодування в сумі 18669,88 грн. підлягає захисту, шляхом його стягнення з відповідача на користь позивача.

Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.36.5 ст.36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, тому до спірних правовідносин може застосовуватись положення статті 625 ЦК України.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17), відповідно до якого при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Зважаючи, що ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" прострочило виконання грошового зобов`язання перед позивачем, на його користь з відповідача підлягають стягненню, в межах заявлених позовних вимог, пеня за період з 11.01.2021 по 09.07.2021 в сумі 1256,77 грн. та 3% річних за період з 11.01.21 по 01.12.2021 в розмірі 498,72 грн.

Правильність наведених позивачем розрахунків пені та 3 % річних у зазначеному розмірі відповідачем не спростовано.

Що стосується, заявленої позивачем, вимоги про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону № 1961-IV, згідно з якою, зокрема, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Однак позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилався на ушкодження здоров`я під час ДТП, як і не зазначав про завдання моральної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Позивач зазначає, що моральна шкода спричинена невиплатою страхового відшкодування, внаслідок чого він був змушений збирати велику кількість документів, звертаючись за консультацією до юристів, багаторазово звертатись до страхової компанії, що позначилась на його душевному стані та призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї та не можливості використовувати транспортний засіб.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року по справі 465/4287/15.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що під час розгляду даної цивільної справи доказуванню підлягає не лише факт завдання моральної шкоди та конкретних форм її прояву, а й заявлений до відшкодування розмір у 5000 грн.

Однак, належних доказів на підтвердження саме такого розміру завданої моральної шкоди позивачем суду не надано.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини спірних правовідносин, душевні хвилювання, які позивач зазнав внаслідок порушення страховою компанією зобов`язань за договором страхування та невиплати відповідачем страхового відшкодування, внаслідок чого позивач змушений був звертатись до різних установ із скаргами на страховика та в подальшому з позовом до суду, а також із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Стягнення з відповідача моральної шкоди у вказаному розмірі суд вважає розумним, справедливим та адекватним способом відновлення порушеного немайнового права позивача.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково (на 92,13 %), то з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 836,54 грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 141, 181, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 18669 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 88 коп., пеню у розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 77 коп., 3% річних у розмірі 498 (чотириста дев`яносто вісім) грн. 72 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в розмірі 836 (вісімсот тридцять шість) грн. 54 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." місцезнаходження: 04211, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 4 корпус 6А, 2 поверх, ідентифікаційний код 32404600.

Повне судове рішення складено 27.05.2022 року.

Суддя Т.Р. Гук