РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

21 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/24427/21

Провадження № 22-ц/4815/943/22

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого Боймиструка С.В,

суддів: Гордійчук С.О.,

Ковальчук Н.М.

в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та про зобов`язання усунути порушення,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та про зобов`язання усунути порушення відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де зокрема просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року вище зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення допущених недоліків, а саме сплати судового збору.

До Рівненського апеляційного суду повернуто поштовий конверт з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Верховний Суд у своїй постанові від 11.06.2021 р. у справі № 2-6236/11 висловив правову позицію, яка полягає у тому, що сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також належить зауважити, що ініціатором апеляційного провадження був ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу ще в червні 2022 року, на момент постановлення цієї ухвали пройшов значний період часу з моменту подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції і протягом цього часу апелянтом не вчинено жодних заходів для того щоб якомога скоріше дізнатися про стан своєї апеляційної скарги та усунути недоліки, які були виявлені судом апеляційної інстанції під час її подачі.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

З моменту подання апелянтом ОСОБА_1 ним не вжито жодних заходів для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З врахуванням того, що недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та про зобов`язання усунути порушення - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Боймиструк С. В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.