Дата документу 28.10.2022
Справа № 501/5193/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

предмет та підстави позову: про зобов`язання здійснити дії,

учасники справи:

представник відповідача адвокат Ашихмін І.М.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 29.12.2021 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання здійснити дії, згідно якого просить суд:

- надати їй власниці квартири АДРЕСА_1 проект типового договору постачання електричної енергії на погодження та підпису;

- встановити та опломбувати лічильник електричної енергії до її квартири;

- надати особистий рахунок у визначеному Державою банку для розрахунку за спожиту електричну енергію;

- скласти відповідний Акт.

Позов обґрунтований тим, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 і відповідно до діючого законодавства України є малий приватний споживач комунальних послуг, а саме електричної енергії.

Вказаний будинок знаходиться в управлінні ОСББ «Укржилстрой-2008», який є постачальником комунальних послуг електричної енергії, водовідведення, теплової енергії і т.і.

Позивач вказує в позові, що електроенергія до вказаного будинку постачається з грубим порушенням діючого законодавства України, споживачі вказаного будинку не мають договорів, особистих рахунків, лічильники не опломбовані, за спожиту електроенергію сплачують кошти ОСББ «Укржилстрой-2008», замість особистих рахунків у визначених Державною банках.

На підставі викладеного, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» 04.05.2022 надав до суду відзив на позов (а.с.32-37), просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що:

- постачання електричної енергії до багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється на підставі укладеного між ТОВ «ООЕК» та ОСББ «Укржилстрой-2008», як колективним побутовим споживачем, договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг;

- ОСОБА_1 мала укласти договір про надання послуг з розподілу електричної енергії згідно вимог п.п.3 п.3.1.6 ПРРЕЕ, однак доказів підтверджуючих укладення відповідного договору з оператором системи розподілу позивачем не надано;

- надання проекту типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на підпис є можливим після фактичного укладення договору між ТОВ «ООЕК» та позивачем, тому вимога позову в цій частині є передчасною та необґрунтованою;

- питання щодо встановлення та опломбування лічильника до квартири позивача не відноситься до компетенції ТОВ «ООЕК»;

- нормами чинного законодавства не передбачено відкриття кожному окремому споживачу особистого рахунку в банку за спожиту електричну енергію;

- зі змісту позову є незрозумілим який саме Акт має бути складений між позивачем та відповідачем.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31.01.2022 позовну заяву залишено без руху (а.с.12-13).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18.09.2020 відкрито провадження у справі (а.с.28-29).

Позивачка ОСОБА_1 була належним чином сповіщена про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явилась, 07.07.2022 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.70).

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на пояснення, викладені у відзиві на позов.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постачання електричної енергії до багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється на підставі укладеного між ТОВ «ООЕК» та ОСББ «Укржилстрой-2008», як колективним побутовим споживачем, договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Вказані обставини зазначені позивачем у позові та відвідачем у відзиві на позов, отже визнані сторонами у справі.

ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «ООЕК» із заявою з питання укладення індивідуального договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги.

ТОВ «ООЕК» листом №587/10-02-5238 від 29.12.2021 ОСОБА_1 роз`яснено про необхідність укласти договір про надання послуг з розподілу з оператором системи розподілу (а.с.40-41).

ІV. Оцінка Суду.

За приписами п.п.1.1.2 п.1.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 №312, побутовим споживачем є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

За таких обставин, ОСББ «Укржилстрой-2008» - є колективним побутовим споживачем.

Відповідно до п.п.10.2.1-10.2.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, колективний побутовий споживач має право на вибір постачальника електричної енергії, у тому числі постачальника універсальних послуг. Точка розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього колективного побутового споживача.

Колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору (п.п.10.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача (п.п.10.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

За приписами п.10.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі прийняття відповідного рішення органом управління колективного споживача споживач колективного побутового споживача або фізична особа, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача (далі-споживач на території колективного побутового споживача), для користування електричною енергією укладає тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем на основі типового договору (додаток 12 до цих Правил).

При цьому, враховуючи абз.2 п.п.10.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача може бути укладений у разі виконання таких умов:

1) особа, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, та колективний побутовий споживач не мають боргів за електричну енергію перед колективним побутовим споживачем та постачальником електричної енергії відповідно;

2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів;

3) особою, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що позивачем не виконані вимоги передбачені абз.2 п.п.10.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, документи, перелічені даним пунктом Правил не надані, зокрема документи, які підтверджують створення технічних можливостей щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до вказаних правил.

За положеннями п.п.10.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, точка розподілу електричної енергії споживачу на території колективного побутового споживача збігається з точкою розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу. Відносини постачальника електричної енергії та колективного побутового споживача зі споживачем на території колективного побутового споживача регулюються законодавством, у тому числі нормами цих Правил.

Відповідно до п.п.10.2.8-10.2.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, для забезпечення проведення повних та своєчасних розрахунків постачальник послуг комерційного обліку (колективний побутовий споживач у разі самостійного виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку) забезпечує складення балансу обсягу електричної енергії у технологічних електричних мережах та надає його адміністратору комерційного обліку в термін, обумовлений договором. Споживач на території колективного побутового споживача розраховується з постачальником електричної енергії за відповідним тарифом за обсяг електричної енергії, визначений за показами його лічильника, згідно з умовами тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача. Споживач на території колективного побутового споживача оплачує колективному побутовому споживачу вартість послуг з утримання технологічних електричних мереж населеного пункту згідно з умовами тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача. Споживач відповідно до обсягів спожитої ним електричної енергії відшкодовує колективному побутовому споживачу вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за відповідним тарифом оператора системи, до мереж якого приєднаний колективний побутовий споживач, вартість електричної енергії на колективні побутові потреби та вартість електричної енергії, втраченої внаслідок її розподілу до електроустановки споживача, за відповідним тарифом купівлі електричної енергії колективним побутовим споживачем згідно з умовами цього договору. Частка обсягу електричної енергії, яку має відшкодувати споживач на території колективного побутового споживача, визначається пропорційно обсягу спожитої ним електричної енергії.

Також, позивач по справі ОСОБА_1 не надала суду доказів, підтверджуючих укладення договору з розподілу електричної енергії згідно вимог п.п.3 п.3.1.6 ПРРЕЕ та не надала доказів, що вона є власником спірної квартири АДРЕСА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на довідку про належність їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , складену особисто позивачем, не приймається судом до уваги, як належний доказ, оскільки така довідка не засвідчує право власності позивача.

Отже, вимоги позивача про надання їй, як власниці квартири АДРЕСА_3 та співвласниці будинку АДРЕСА_2 проекту типового договору постачання електричної енергії на погодження та підпису не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про встановлення та опломбування лічильника електричної енергії до її квартири, суд керується наступним.

Відповідно до вказаних Правил роздрібного ринку електричної енергії: «електропостачальник» це учасник ринку електричної енергії України, який купує електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам».

Правила користування електричною енергією, затверджені НКРЕ від 17 жовтня 2005 року за №910 містять положення, що юридична особа споживач, яке об`єднує населення на певній території, в тому числі з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту, має статус «населений пункт» (п.1.2 ПКЕЕ). Відповідно п.12.3, 12.4 ПКЕЕ населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. Така закупівля електричної енергії здійснюється виключно за рахунок коштів споживачів населеного пункту.

Зважаючи на вказане, суд звертає увагу на той факт, що позивач не має окремо укладеного двох- чи трьохстороннього договору на право користування електричною енергією, а відтак, саме ОСББ Укржилстрой-2008» є споживачем електроенергії, її розподільником між членами організації та таким, що наділений повноваженнями щодо перевірки правильності підключення членами ОСББ до електромережі, виконання технічних умов та відповідального споживання електроенергії. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Отже, суд доходить до висновку, що встановлення та опломбування лічильника до квартири позивача не відноситься до компетенції ТОВ «ООЕК», тому в задоволенні вимог і в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про надання особистого рахунку у визначеному Державою банку для розрахунку за спожиту електричну енергію, суд керується наступним.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник зобов`язаний відкрити в установах одного з уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для здійснення розрахунків відповідно до вимог цього Закону.

Згідног ч.2 ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії», покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку визначено постановою НКРЕКП від 27.06.2019 №1247.

Перелік реквізитів для сплати рахунку в актуальному стані міститься на офіційному веб-сайті ТОВ «№ОЕЕК» у розділі «Клієнтам»/»Реквізити» для сплати рахунку»/»Реквізити для сплати рахунку побутовим споживачам та не побутових споживачів (ПУП).

Отже, нормами чинного цивільного законодавства України не передбачено відкриття окремому споживачу особистого рахунку в банку для розрахунку за спожиту електричну енергію.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги в цій частині.

Також, суд відмовляє в іншій частині позовних вимог щодо складення відповідного Акту, яка є похідною від інших позовних вимог.

За приписами ст.76 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 №5, вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів; надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг) та набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час вибору й використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб; гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я та життєдіяльності. Встановлений Законом перелік прав, якими користуються споживачі, не є вичерпним. Законодавчими актами і договорами, які не суперечать Закону, можуть бути передбачені й інші права споживачів та зобов`язання продавців, виконавців.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява №40450/04, п.64, від 15.10.2009), Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає ст.13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Враховуючи встановлені у справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання здійснити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко