Провадження №2/359/526/2022
Справа №359/5799/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог.

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке розташовується за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрована та раніше постійно проживала в АДРЕСА_2 у зв`язку з проведенням антитерористичної операції з листопада 2014 року зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 . В період з 30 січня 2020 року по 26 березня 2021 року позивач перебувала в м. Донецьку. Оскільки, з 16 березня 2020 року переміщення через КПВВ були закриті внаслідок введення карантину, згідно наказу командувача Об`єднаних Сил №207 від 15 березня 2007 року та постанови Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю». Крім цього, лише при зверненні до державного нотаріуса в м. Борисполі 26 травня 2021 року позивачу стало відомо про наявність заповіту, складеного ОСОБА_3 , на неї та на племінницю ОСОБА_2 . Відповідач відмовилась надати свою згоду на прийняття спадщини позивачем. Тому ОСОБА_1 просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Ставлення учасників справи до пред`явлених позовів.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що твердження позивача про її необізнаність про існування заповіту є необґрунтованим. Оскільки, ОСОБА_2 особисто повідомила її по телефону про існування заповіту, складеного на її користь. Крім цього, вимушене перебування позивача на тимчасово окупованій території не є тією поважною обставиною, яка перешкодила своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в розумінні положення ч.3 ст.1272 ЦК України. На переконання ОСОБА_2 , позивач свідомо за відсутності у неї будь-яких перешкод не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_4 надав відповідь на відзив, в якому вказав, що ОСОБА_1 перебувала на тимчасово окупованій території в період з 31 січня 2020 року по 26 березня 2021 року. Протягом цього періоду часу позивачу не було відомо про існування заповіту, складеного на її користь. З цих підстав представник позивача наполягав на тому, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 був пропущений позивачем з поважних причин.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипки А.О. було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27-28).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.68-69).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі в розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Любарецької сільської ради Бориспільського району (а.с.94-95).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2021 року було задоволено клопотання відповідача про витребування від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби відомості про перетин позивачем державного кордону в період з 20 грудня 2019 рок по 20 червня 2020 року (а.с.92-93).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.102).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника позивача ОСОБА_4 від допиту свідка ОСОБА_7 (а.с.132-133).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого повторно (а.с.12).

18 грудня 2019 року ОСОБА_3 склала заповіт, як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений ОСОБА_8 , секретарем Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №471. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.90).

Спірні правовідносини регулюються гл.87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто та є вільним волевиявленням особи щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від`їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення.

У відповідності до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

З копії спадкової справи №127/2020, заведеної державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипкою А.О., вбачається, що ОСОБА_2 в межах шестимісячного строку подала заяву про прийняття спадщини (а.с.38).

Разом з цим, ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

З довідки від 22 листопада 2016 року №987 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.18) встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , її фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім цього, встановлено, що в період з 31 січня 2020 року по 26 березня 2021 року ОСОБА_1 перебувала на тимчасово непідконтрольній території України, в м. Донецьк. Вказана обставина підтверджується відомостями про осіб, які перетнули державний кордон України, наданими на запит суду, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.99).

В той час як шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплинув 20 червня 2020 року.

Тобто протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач перебувала в межах тимчасово окупованої території Донецької області.

Згідно наказу Командувача об`єднаних сил від 15 березня 2020 року №207 «Про тимчасове обмеження щодо перетину лінії розмежування», а також постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» було припинено пропуск через лінію розмежування з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях осіб (в тому числі іноземців та осіб без громадянства), які не мають постійної реєстрації місця проживання на підконтрольній Уряду України території, з 00 години 00 хвилин 16 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 року №287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» тимчасово закрити з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 року до 22 травня 2020 року були закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій.

Обставина щодо наявності у позивача можливості перетнути державний кордон, починаючи з травня 2020 року підтверджується, в тому числі постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», якою передбачалась обов`язкова обсервація для осіб, які здійснити перетин особою контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях. Зазначене підтверджує, що пункти пропуску через державний кордон Донецької області працювали в штатному режимі.

Тому доводи позивача щодо пропуску строку для прийняття спадщини у зв`язку з неможливістю перетину державного кордону для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку, зокрема в період з 03 квітня 2020 року по 20 червня 2020 року, тобто з часу відкриття пунктів пропуску через державний кордон є необґрунтованими.

Разом з цим, суд враховує ту обставину, що позивач була необізнаною про існування заповіту, складеного спадкодавцем, в тому числі на її користь.

Твердження ОСОБА_2 з приводу того, що позивачу було відомо про існування заповіту, зважаючи на те, що 05 травня 2020 року ОСОБА_2 особисто повідомила її про це в ході телефонної розмови, судом сприймаються критично. Оскільки, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини.

Зі змісту листа державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипки А.О. від 26 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась з питання оформлення спадкових прав, на що їй було роз`яснено про необхідність звернення до суду з для встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.17).

В той час, як з досліджених матеріалів спадкової справи не вбачається, що нотаріусом були вчинені дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, зокрема здійснення її виклику як спадкоємця за заповітом шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що в 2019 році загинула його тітка ОСОБА_3 . При цьому, позивач не мала змоги приїхати, оскільки перебувала на тимчасово окупованій території України в м. Донецьку. В травні 2021 року позивач дізналась про наявність заповіту, складеного на її користь та ОСОБА_2 . В січні 2020 року позивач виїхала до м. Донецьк. Позивач не вважала за необхідне звертатись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вважала, що заповіт був складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що їй відомо про те, що ОСОБА_1 проживає на тимчасово окупованій території України. ОСОБА_1 періодично приїздила до сестри ОСОБА_3 . Позивач нічого не знала з приводу складеного на її користь заповіту. Позивач приїжджала на 40 днів після смерті ОСОБА_3 , а потім знову поїхала до м. Донецьк. Свідку відомо про те, що у позивача були перешкоди у поверненні на територію України у зв`язку з обмеженнями в пропуску на блок-постах. Після повернення ОСОБА_1 відвідала сільську раду, де їй було повідомлено про наявність заповіту.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у зв`язку з її необізнаністю про існування заповіту. Про існування якого їй стало відомо лише 26 травня 2021 року після консультації у державного нотаріуса Бориспільської районної держаної нотаріальної контори.

Вказану причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною.

Викладене також у повній мірі узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 у справі №263/1221/17, від 17 березня 2021 року у справі №308/4272/19, від 22 лютого 2021 року у справі №644/7785/19.

Крім цього, як вказав Верховний Суд України у постановах від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини слід враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права .

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає допустимим визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок строку відраховувати від дня набрання рішенням законної сили.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 27 жовтня 2022 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський