Справа № 456/2337/22
Провадження № 2/456/938/2022
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 березня 1994 року Стрийською районною і м.Стрий державною адміністрацією Львівської області на підставі розпорядження Представника Президента України від 25.03.1994 року за №168 видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_1 .

Згідно запису в погосподарській книзі №3, що зберігається в Нежухівському старостинському окрузі Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 , 1956 р.н. голова колгоспного двору. В господарстві зареєстровані наступні члени сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

29 червня 2022 року позивач звернувся до державного реєстратора Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області із заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Державний реєстратор розглянувши заяву, відмовив у державній реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, в тому числі на земельну ділянку.

09 червня 2022 року на замовлення позивача ФОП ОСОБА_8 було виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорта житловий будинок має наступні характеристики: житловий будинок «А-1» складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею 65,8 кв.м., загальна площа якого становить 100,9 кв.м. До зазначеного житлового будинку належать позначені на плані: сарай «Б1», сарай «В1», убиральня «Г1», навіс «Д1», навіс «Е1», огорожа «№1», ворота «№3», хвіртка «№4», колодязь питний «№5», колонка питна «№6», вимощення «І».

Відсутність належного правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок унеможливлює приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, подальше розпорядження будинком, а також не дає змоги зареєструвати місце проживання членів своєї сім`ї тощо. Третіх осіб, які б претендували на спірний житловий будинок, немає. Отже змушений оформити за собою право власності на дане нерухоме майно шляхом визнання на нього права власності в судовому порядку. На сьогоднішній день позивач вправі лише володіти та користуватися спірним житловим будинком, проте розпоряджатися ним не має можливості, оскільки відсутній правовстановлювальний документ на це майно.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представником позивача було подано заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позовні вимоги задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечили.

Представник третьої особи Стрийської міської ради в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,що 25 березня 1994 року Стрийською районною і м. Стрий державною адміністрацією Львівської області на підставі розпорядження Представника Президента України від 25.03.1994 року за №168 видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_1 . Згаданий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, відносився до суспільної групи господарства - «колгоспний двір».

Згідно запису в погосподарській книзі №3, що зберігається в Нежухівському старостинському окрузі Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 , 1956 р.н. голова колгоспного двору. В господарстві зареєстровані наступні члени сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи, що члени колгоспного двору, які є відповідачами по даній справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на належні їм частки в майні колишнього колгоспного двору не претендують, то він набув право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно п.7 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ вбачається, що відповідно до ст.55 Закону "Про власність" громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Отже, оскільки до 15.04.1991р. позивач не втратив право на частку в майні колгоспного двору, а відтак набув право власності на спірне майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 , постійно користується ним, сплачує всі необхідні платежі та послуги.

Згідно довідки № 208, виданої 31.05.2022 року старостою сіл Нежухів, Завадів, Голобутів, Ланівка, Райлів Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, за житловим будинком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,25 га.

Згідно виготовленого ФОП ОСОБА_8 09 червня 2022 року технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що житловий будинок «А-1» складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею 65,8 кв.м., загальна площа якого становить 100,9 кв.м. До зазначеного житлового будинку належать позначені на плані: сарай «Б1», сарай «В1», убиральня «Г1», навіс «Д1», навіс «Е1», огорожа «№1», ворота «№3», хвіртка «№4», колодязь питний «№5», колонка питна «№6», вимощення «І». Вартість спірного нерухомого майна згідно довідки про вартість майна від09.06.2022, виданої ФОП ОСОБА_8 становить 452324,00(чотириста п`ятдесят дві тисячі триста двадцять чотири гривні 00 коп.) грн.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст.121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Згідно із ч. 2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Ч. 1 ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно із ч.ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зважаючи на вищенаведені обставини, позивач не має змоги оформити право власності на це нерухоме майно, тому змушений з даним питанням звертатися до суду за захистом своїх прав шляхом їх визнання на об`єкт нерухомого майна, що є предметом даного позову, відсутність належного правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок унеможливлює приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, подальше розпорядження будинком, а також те що третіх осіб, які б претендували на спірний житловий будинок не має, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок «А-1» з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею 65,8 кв.м., загальна площа якого становить 100,9 кв.м., до якого належать позначені на плані: сарай «Б1», сарай «В1», убиральня «Г1», навіс «Д1», навіс «Е1», огорожа «№1», ворота «№3», хвіртка «№4», колодязь питний «№5», колонка питна «№6», вимощення «І».

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко