Справа № 214/372/22
2/214/2858/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Універсальна товарна біржа «Нерухомість Н» (Криворізька філія) про визнання договору купівлі продажу дійсним, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.10.1998 року в Криворізькій філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» за реєстраційним номером 449 в реєстровій книзі 156П-586 Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке БТІ» - дійсним.

В обґрунтування позову навів наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 14 жовтня 1998 року Криворізькою філією Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н» за реєстраційним номером 449 в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 14.10.1998 року з записом в реєстровій книзі №156П-586-586, що підтверджується довідкою з КП ДОР «Криворізьке БТІ» №176990 від 20.02.2020 року. Вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений 14 жовтня 1998 року між ОСОБА_2 , який продав належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та батьком позивача ОСОБА_3 , який вищевказану квартиру купив. Оскільки батько позивача помер, даний договір не зберігся, текст договору у позивача відсутній. Позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 першої черги за законом і у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Інших спадкоємців померлого ані за законом, ані за заповітом, немає. 07 квітня 2021 року позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але постановою нотаріуса від 07.04.2021 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, шо документ, який посвідчує право власності на спадкову квартиру - договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований у Криворізькій філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», нотаріально не посвідчений. Тому, з метою реалізації свого права на спадкування, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного батьком та відповідачем на товарній біржі дійсним. Згідно ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» та відповідно до прикінцевих положень договору, останній був 28.11.1998 року зареєстрований в Криворізькому філіалі Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» за №512. Після укладення договору купівлі продажу від 14.10.1998 року, ОСОБА_3 зареєстрував право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за собою в КП «Криворізьке БТІ» ДОР 14.10.1998 року із внесенням відповідного запису в реєстрову книгу №1156П-586-586. Відповідно до довідки №176990 від 20.02.2020 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» згідно даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 1156П-586-586 на ім`я ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 14.10.1998 року на Криворізькій філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», реєстраційний номер 449. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому за життя нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки ОСОБА_3 за життя розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснив, що підтверджується відомостями, наданими державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., тому його спадкоємці спадкують належне йому майно за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом як син померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про шлюб батьків. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі- продажу нерухомого майна, регулюються ст.241 ЦК УРСР 1963 року, норми якого діяли на момент укладення угоди, дійсність якої позивач має намір підтвердити в судовому порядку. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.241 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору), за договором купівлі-продажу між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем, яке він одержує. Згідно з ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. При цьому, згідно 4.2 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» (в редакції, діючій на час укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Аналіз вказаних норм в їх сукупності свідчить про існування колізії в матеріальних нормах, що визначали вимоги до форми угоди щодо відчуження нерухомого майна, на момент її укладення. Згідно з приписами ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або часткові виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною; в цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оспорюваний договір купівлі-продажу від 14.10.1998 року дійсно підлягав нотаріальному посвідченню, однак не був нотаріально оформлений з посиланням на ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року (в редакції, чинній на момент укладення договору). Так, під час укладення вказаної угоди ОСОБА_3 не посвідчив його нотаріально, вважаючи достатніми його реєстрацію на товарній біржі та в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР. Квартиру було продано за 7000 гривень, грошові кошти у розмірі 7000 гривен продавець отримав від покупця до підписання цього договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний: відповідачем було звільнено квартиру, передані ключі, він знявся з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Батько позивача та сам позивач користувалися цією квартиру протягом 23-х років для постійного проживання, позивач досі зареєстрований за вказаною адресою, регулярно сплачує комунальні платежі та утримує квартиру в належному санітарно-технічному стані. Відповідно до затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури г житлової політики України від 09.06.1998 року за № 121 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839 Інструкції про порядок держави реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (пункт 1 п/п 1.5.-1.7.) державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. До переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна відноситься зокрема договір купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (пункт 9 додатку № 1 до Інструкції). ОСОБА_3 зареєстрував договір купівлі-продажу нерухомого майна на підставі біржової угоди в Криворізькому БТІ на своє ім`я. Отже, право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно, було набуто відповідно до діючого на той час законодавства, визнавалося державою і ніким не оскаржено. На даний момент нотаріально посвідчити договір не має можливості, оскільки ОСОБА_3 , сторона по договору купівлі-продажу, помер. Оскільки сторони при укладенні договору міни нерухомого майна від 14.10.1998 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання договору, та на сьогоднішній день за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нерухоме майно в державних органах реєстрації майна. Проте посвідчити угоду у нотаріуса не є можливим, адже ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, позивач як його син і спадкоємець, позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. Враховуючи вищевикладене, та те, що між сторонами відбулося повне виконання договору, всі істотні його умови погоджені, загальних договірних засад та прав і свобод сторін договору не порушують, угода купівлі-продажу фактично відбулася з передачею сторонами одна одній майна та грошей, право власності на нерухоме майно належним чином зареєстроване за батьком позивача, ОСОБА_3 , тому позивач вимушений звернутися до суду з проханням договір купівлі-продажу від 14.10.1998 визнати дійсним.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить, справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи: Універсальної товарної біржи «Нерухомість Н» (Криворізька філія), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка КП ДОР «КБТІ» (а.с. 7), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9), технічний паспорт (а.с. 10), свідоцтво про смерть (а.с. 12), витяг з державного реєстру (а.с. 13), довідка (а.с. 14), витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 15), свідоцтво про народження (а.с. 16), свідоцтво про шлюб (а.с. 17), довідка (а.с. 20), адвокатський запит (а.с. 21), відповідь на запит (а.с. 22), договір купівлі продажу (а.с.46).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: довідку КП ДОР «КБТІ» (а.с. 7), технічний паспорт (а.с. 10), витяг з державного реєстру (а.с. 13), довідку (а.с. 14), довідку (а.с. 20), договір купівлі продажу (а.с.46), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення між сторонами договору купівлі-продажу спірної квартири, реєстрацію права власності на квартиру.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про смерть (а.с. 12), свідоцтво про народження (а.с. 16), свідоцтво про шлюб (а.с. 17), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги.

Суд вважає належними доказами: постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9), витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 15), адвокатський запит (а.с. 21), відповідь на запит (а.с. 22), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність спору про право.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що встановлено свідоцтвом про смерть (а.с. 12).

ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого 14 жовтня 1998 року у Криворізькій філії Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н» за реєстраційним № 449, належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що встановлено довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» №176990 від 20.02.2020 року (а.с. 7).

Договір купівлі-продажу нерухомого майна квартира, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , був укладений 14 жовтня 1998 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, що вбачається з договору (а.с. 46).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , та спадкоємцем за законом першої черги після смерті останнього, що встановлено свідоцтвом про народження (а.с. 16).

Позивачу ОСОБА_1 постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» (Криворізька філія) 14.10.1998 року за №156П-586 не був посвідчений нотаріально (а.с. 9).

Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України (1963 року).

У відповідності до ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянином.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

У судовому засіданні встановлено, що сторони повністю виконали угоду договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14 жовтня 1998 року, який не був нотаріально посвідчений. Сторона договору ОСОБА_3 помер, у зв`язку з чим нотаріально посвідчити вказаний договір на даний час неможливо.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, витрати по сплаті судового збору в розмірі по 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України (1963 року), ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Універсальна товарна біржа «Нерухомість Н» (Криворізька філія) про визнання договору купівлі продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , укладений 14 жовтня 1998 року у Криворізькій філії Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н» за № 449, між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем.

Стягнути з ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі по 992 грн. 40 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов