Справа № 538/1270/22
Провадження № 2/538/384/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У належному йому будинку, окрім нього зареєстровані дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . У 2020 році ОСОБА_2 з будинку виїхала до Королівства Данії та з того часу відповідач у належному йому будинку без поважних причин не проживає, не несе витрат на його утримання, будь-які її особисті речі у будинку відсутні. Будь-яких перешкод у користуванні житлом він відповідачу ніколи не чинив. Наявність реєстрації відповідача у належному йому будинку змушує його нести додаткові витрати на утримання житла, оскільки вона не сплачує житлово-комунальні послуги, а також позбавляє його можливості у повній мірі реалізувати свої права, а саме, він не має можливості отримати субсидію на оплату житлово - комунальних послуг, так як для призначення субсидії до розрахунку сукупного доходу домогосподарства включається середньомісячний дохід всіх зареєстрованих осіб.

Ухвалою суду від 26.09.2022р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.10.2022р. підготовче провадження у вказаній справі було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду позов підтримав, просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи, в заяві до суду від 03.10.2022р. просила справу розглядати без її участі та зазначила, що постійно проживає за кордоном.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2011 р. та Витягом про Державну реєстрацію прав № 32564216 від 19.12.2011р. (а.с. 5).

Згідно розпорядження виконавчого комітету Ригівської сільської ради № 01 від 12.01.2016 "Про перейменування АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 94 від 08.09.2022р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , за даною адресою також зареєстровані: дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08.08.2022р., ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів було встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає два роки, на даний час проживає в Данії (а.с.7).

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 391ЦК України та ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК України), в будинку приватного житлового фонду (ст. 163 ЖК України), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цієї особи в судовому порядку такою, що втратила права користування ним (ст. 72 ЖК України), ст. 405 ЦК України, на яку посилається позивач у позові, у цьому випадку застосуванню не підлягає, оскільки відповідач не є і не була членом сім`ї позивача.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Питання про судовий збір вирішенню не підлягає в силу положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81,141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота