Номер провадження: 22-ц/813/5485/22
Справа № 946/4116/20
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року з позивача на користь відповідача для утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти щомісяця у твердій грошовій сумі 1800 грн з подальшою індексацією відповідно до закону з 29 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 пояснив, що в наступний час він працює робітником по обслуговуванню школи в с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області із заробітною платою 6000 грн, з урахуванням чого просив змінити розмір стягнення аліментів до 1250 грн.

ОСОБА_2 щодо задоволення позовних вимог заперечува, пояснила, що довідкою про доходи заробіток позивача більше ніш 6000 грн, з урахуванням чого подала зустріну позовну заяву, відповідно до якої просила стягувати аліменти в розмірі мінімального мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 29.11.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та має місце невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що уліменти у розмірі 1800 гривень призначено з урахуванням індексу інфляції, а розмір індексу інфляції споживчих цін постійно зростає.

Також зазначає, що Ізмаїльським міськрайонним судом при ухваленні рішення від 09.11.2021 року не взята до уваги довідка №01/01-18/34 від 29.07.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 працює охоронцем в Матроському навчально-виховному комплексі з посадовим окладом 4723 гривні.

Також Ізмаїльським міськрайонним судом при ухваленні рішення від 09.11.2021 року не взята до уваги довідка №01/01-30/52 від 25.11.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 працює оператором котельні Матроського навчально-виховного комплексу з посадовим окладом 5000 гривень.

Апелянт вказує, що згідно технічної фіксації судового засідання на комплексі «Акорд» позивач ОСОБА_1 на 6 хвилині 39 секунді судового засідання звернув увагу суду на той факт, що ОСОБА_2 витратила аліменти, сплачені на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 7800 гривень на купівлю трьох вікон.

Суд першої інстанції при дослідженні матеріалів справи зазначив вищевказані документи наявні в матеріалах справи, але належним чином не дослідив їх.

При ухваленні вищевказаного судового рішення від 09.11.2021 року суд першої інстанції належної оцінки доказам, підтверджуючим нецільове витрачання аліментів не надав.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що мати неповнолітнього ОСОБА_3 не має можливості при щомісячному доході в розмірі 4305,42 гривні витрачати на малолітнього ОСОБА_3 суму коштів у розмірі 1861,20 копійок, а з грудня 2020 року витрачати 1924,20 гривень.

У зв`язку з цими обставинами вважає можливим стягнути з нього зменшення розміру аліментів на двох дітей - однієї третини, розмірі частки від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі цієї позовної заяви і досягнення дитиною повноліття, згідно вимогам, які закріплені процесуальним законом - п. п. 4.5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Надаючи оцінку довідці про заробітну плату ОСОБА_1 суд першої інстанції, на думку апелянта, навмисно не вказав суму податків, відрахованих з заробітної плати ОСОБА_1 .

Вказує, що загальна сума виплат з заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно значно перевищує 50% його заробітної плати.

Апелянт наголошує, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не було звернуто уваги на те, що у ОСОБА_1 відсутнє у власності будь-яке нерухоме майно.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що суд не встановив повністю фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

12 січня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому посилаючись на те, що апеляційна скарга є необгрунтованою та такою, що суперечить наявним в матеріалах справи письмовим доказам.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського районного суду м. Одеси від 23.12.2021 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та визначено порядок розгляду справи у відповідності до ст. 369 ЦПК України.

27 жовтня 2022 року справу було призначено до розгляду.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року з позивача на користь відповідача для утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти щомісяця у твердій грошовій сумі 1800 грн з подальшою індексацією відповідно до закону з 29 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду від 26 вересня 2019 року під час визначення розміру аліментів не було досліджено матеріальний стан як позивача, так і відповідача.

Довідкою Управління освіти Саф`янівської сільської ради від 08 червня 2021 року за № 16-С визначено, що позивач займає посаду робітника по обслуговуванню з доходом за період серпень 2020 року - травень 2021 року в розмірі 79931,82 грн, податок з доходів фізичних осіб - 14 387,73 гривень.

Висновком служби у справах дітей від 05 серпня 2020 року за результатами інспекційного відвідування щодо цільного витрачання аліментів на малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем визначено, що розмір аліментів на дитину не перевищує двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (з 01 липня 2020 оку на одну дитини від 6 років прожитковий мінімум складає 2318 грн.), а на час перевірки на картці залишились гроші для оздоровлення дитини та придбання шкільного приладдя, взуття. Відповідач у зустрічній позовній заяві вказала та підтвердила в судовому засіданні, що вона з 12 листопада 2018 року працює на посаді касира у приватній багатопрофільній фірмі «Дельта». Долученою до матеріалів справи довідкою вказаної установи підтверджено отримання відповідачем за період з травня 2020 року до жовтня 2020 року 29270,00 грн.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 , та відповідно, переглядається судом апеляційної інстанції, в частині позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду відповідає в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач може сплачувати аліменти щомісяця в розмірі 1800 грн, який визначено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 26 вересня 2019 року та відсутніми підстави для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки, суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з відповідним позовом на обґрунтування своїх вимог зазначивши обставин, які на його погляд є підставою для зменшення розміру аліментів, доказів реальної зміни матеріального або сімейного стану сторін, або погіршення або поліпшення здоров`я або покращення матеріального становища одержувача аліментів, тощо не надав.

Крім того, позивачем не надано доказів того, який матеріальний стан у нього був на час виникнення обов`язку сплати аліментів на утримання дитини та на день подачі даного позову до суду.

В свою чергу, суд вважає, що позивач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених позивачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності останнім не надано, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина в розмірі, який визначений за рішенням суду. Сукупний розмір аліментів, який стягується на дитину з позивача не перевищує 50 відсотків заробітної плати ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що при ухваленні вищевказаного судового рішення від 09.11.2021 року суд першої інстанції належної оцінки доказам, підтверджуючим нецільове витрачання аліментів не надав.

Так, відповідно до положень статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів.

Висновком служби у справах дітей від 05 серпня 2020 року за результатами інспекційного відвідування щодо цільного витрачання аліментів на малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем визначено, що розмір аліментів на дитину не перевищує двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (з 01 липня 2020 оку на одну дитини від 6 років прожитковий мінімум складає 2318 грн.), а на час перевірки на картці залишились гроші для оздоровлення дитини та придбання шкільного приладдя, взуття.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не беруться до уваги, оскільки висновків суду не спростовують, зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова