Справа № 462/2479/22 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/2436/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Матяш С.І.,

з участю - представника відповідача - адвоката Чорної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо «Львів-Захід» регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов`язання надати відпустку у зв`язку з усиновленням дитини,

В С Т А Н О В И В:

в травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила зобов`язати начальника виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо «Львів-Захід» регіональної філії Львівська залізниця невідкладно надати їй одноразову оплачувану відпустку у зв`язку із усиновленням дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) тривалістю 56 календарних днів.

Позов мотивовано тим, що з 1997 року працює на посаді слюсаря-інструментальника на пунктах технічного обслуговування у відділі «Пункт технічного обслуговування електровозів змінного струму ВЛ-80» у Виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо «Львів-Захід» регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ВСП «Локомотивне депо «Львів-Захід» РФЛЗ АТУЗ). Згідно із рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2022 року у справі № 445/332/22 позивачку та її чоловіка ОСОБА_3 оголошено усиновлювачами дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і з врахуванням вказаного рішення вона звернулась до начальника ВСП «Локомотивне депо «Львів-Захід» РФ ЛЗАТУЗ із заявою про надання одноразової оплачуваної відпустки у зв`язку з усиновленням дитини та додала до такої заяви усі необхідні документи. Однак 20 травня 2022 року їй надано відповідь, якою відмовлено у наданні такої відпустки. В обґрунтування відмови зазначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та згідно із вимогами Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2136-ІХ і відсутністю у переліку відпусток, за якими проводитиметься нарахування оплати, відпустки, яку вона просила надати, їй відмовлено у наданні такої оплачуваної відпустки. Вважає, що діями відповідача порушено вимоги статті 45 Конституції України, статті 182 КЗпП України, Закону України «Про відпустки».

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року у позові ОСОБА_1 до Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо «Львів-Захід» регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов`язання надати відпустку у зв`язку з усиновленням дитини відмовлено за безпідставністю вимог.

Рішення суду мотивовано тим, що зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та залученням позивача до робіт на об`єктах критичної інфраструктури, дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у наданні одноразової оплачуваної відпустки у зв`язку із усиновленням дитини тривалістю 56 календарних днів відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а тому позов є безпідставним.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року, та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи судом першої інстанції не враховано її право на відпустку у зв`язку із усиновленням, гарантоване як положеннями КЗпП України, так і нормами спеціального нормативного акта - Закону України «Про відпустки». Віднесення підприємства відповідача до об`єктів критичної інфраструктури, не позбавляє її гарантованого державою права на отримання відпустки у зв`язку із усиновленням.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника акціонерного товариства «Українська залізниця», перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільну процесуальну дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За приписами статті 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно частин першої та третьої статті 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно зі статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача, відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-третьою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

У справі, що переглядається, виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо «Львів-Захід» регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» не є юридичною особою, а входить до структури регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 28-35, 39-44) та не може бути належним відповідачем у цій справі. З клопотанням про його заміну, позивачка до суду першої інстанції не зверталась.

Враховуючи наведене, в задоволенні позову слід було відмовити саме з підстав неналежності визначення суб`єктного складу відповідача у справі, а не через безпідставність та недоведеність позову. Відтак, оскаржуване рішення слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в решті залишити таке без змін.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції оскаржуване рішення змінено в мотивувальній частині такого, а позивач у справі звільнений від сплати судового збору на усіх стадіях розгляду справі, підстави для зміни розподілу судових витрат, а також здійснення їх розподілу за розгляд справи судом апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частині рішення в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич