ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6101/22 Справа № 177/315/22 Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Банк"Фінанси та Кредит" на свою користь суму грошових коштів у розмірі 3600046,39 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову вказував, що між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», укладений Договір-заява № 305835/12718/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті від 30 червня 2015 року, за умовами якого ОСОБА_1 вніс грошові кошти в іноземній валюті в сумі 79250 доларів США 27 центів на вкладний рахунок № НОМЕР_1 на строк з 30.06.2015 по 30.01.2016,під 5,5 % річних.

Станом на 22.02.2022 вказаний вклад в іноземній валюті в сумі 79250 доларів США 27 центів, позивачу повернутий не був. Станом на 22.02.2022 офіційний курс долара становить 28, 4846 грн.

В гривневому еквіваленті вказана сума складає: 2 257 412,24 грн.

Позивачу виплачено гарантовану суму відшкодування в розмірі 200000, 00 грн, однак невиплаченою залишилася сума вкладу в розмірі 2 057 412, 24 грн.

Крім того, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», був укладений Договір № 305835/11261/6-15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий» від 03.06.2015, яким відповідач відкрив позивачу депозитний рахунок № НОМЕР_2 у банківському металі Золото. Позивач вніс на цей рахунок банківський метал, загальною вагою 888,00 грам або 28,55 тройських унцій металу на строк з 03 червня 2015 року по 03 грудня 2015 року.

Станом на день підписання цього договору залученого за цим договором банківського металу становить 717554,92 грн.

Станом на 22.02.2022 вартість однієї тройської унції складає 54032,72 грн. В гривневому еквіваленті вказана сума станом на 22.02.2022 складає 1 542 634, 156 грн.

Розміщені вклади позивачу повернуті не були, по двох вкладах, заборгованість перед позивачем складає 3 600 046,39 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою про повернення вкладів, про те станом на день подання позовної заяви, кошти позивачу не повернуто, у зв`язку із чим останній вимушений звернутися до суду.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що права позивача жодним чином не порушені, оскільки вимоги по депозитним договорам, в межах гарантованої суми (200000,00 грн.) - виплачено, а інші вимоги, які перевищують гарантовану суму - включено до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та будуть виплачені порядку черговості після повного погашення вимог третьої черги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03.06.2015 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 305835/11261/6-15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий» (а.с.10-11), відповідно до умов якого, банк відкриває «Клієнту» депозитний рахунок у банківському металі Золото, де «Клієнт» вносить в цей рахунок банківський метал загальною вагою 888,00 грам або 28,55 тройських унцій металу на строк з 03.06.2015 по 03.12.2015.

Розміщення вказаного Банківського металу на депозитному рахунку Клієнт здійснює у дату укладення цього Договору шляхом купівлі Банківського металу у касі Банку, розміщення придбаного Банківського металу (з фізичною поставкою) на поточному рахунку Клієнта у банківському металі, відкритому Клієнтом у Банку, та перерахування Банківського металу з поточного рахунку Клієнта у банківському металі на депозитний рахунок Клієнта, або внесення (з фізичною поставкою) на поточний рахунок Клієнта у банківському металі, відкритий Клієнтом у Банку, та перерахування з поточного рахунку Клієнта у банківському металі на депозитний рахунок Клієнта Банківського металу, придбаного Клієнтом раніше у Банку або у інших банків.

У випадку відсутності у Клієнта на дату укладання цього Договору відкритого у Банку поточного рахунку фізичної особи у банківському металі Клієнт підписанням цього Договору зобов`язується у дату укладання цього Договору укласти з Банком договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи у банківському металі, на підставі якого Банком буде відкритий Клієнту поточний рахунок у банківському металі (№2620): для розміщення на ньому Клієнтом банківського металу (з фізичною поставкою) та перерахуванням з нього Банківського металу на депозитний рахунок Клієнта, визначений у цьому пункті; для повернення на нього вкладу у банківському металі та виплати нарахованих на вклад процентів у відповідності до умов пунктів 2.3, 2.5, 2.7 цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, за час користування Банківським металом, що складає Вклад, протягом строку, визначеного п.1.1. цього Договору, Банк нараховує і виплачує «Клієнту» проценти у банківському металі за ставкою 1,75 % річних.

Відповідно до п. 2.3. Договору, повернення Вкладу та виплата нарахованих на нього процентів Клієнту здійснюється Банком у день закінчення строку визначеного п.1.1. цього Договору. Якщо день повернення Вкладу та виплати процентів Клієнту припадає на вихідний, святковий, неробочій день, то повернення Вкладу та виплата процентів проводиться Банком на наступний перший робочий день.

Як зазначив позивач, та не заперечувалось в судовому засіданні відповідачем по справі, ОСОБА_1 , виконав умови договору та вніс на рахунок банківський метал загальною вагою 888,00 грам або 28,55 тройських унцій металу на строк з 03.06.2015 по 03.12.2015, про те кошти у встановлений Договором строк позивачу повернуті не були.

Крім того, 30.06.2015 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем укладено Договір-заяву № 305835/12718/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті (а.с.12).

Відповідно до п.1 Договору - заяви, Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на Вкладний рахунок у сумі 79250 доларів США 27 центів на строк з 12 червня 2015 року по 30 січня 2016 року.

Відповідно до п. 2 Договору - заяви, за час користування коштами Вкладу протягом строку, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 5,50% річних. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку.

Відповідно до п. 6 Договору-заяви, після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку та строки, передбачені п. 5.2. Основних умов, за умовами цього ж пункту Основних умов, договір може бути продовженим.

Позивач зазначає що виконав умови договору в повному обсязі, що не заперечував в судовому засіданні представник відповідача, про те, Вклад у встановлені строки повернутий не був.

10.08.2021, позивач звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із письмовою вимогою про розірвання Договору № 305835/11261/6-15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий» та розірвання Договору-заяви № 305835/12718/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті.

13.08.2021 АТ «Банк «Фінанси та Кредит», надало позивачу відповідь (а.с.17), відповідно до якої, повідомив, що Договір № 305835/11261/6-15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий» та Договір-заява № 305835/12718/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті закрито. Дата закриття 27.04.2016.

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 № 898 прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 230 від 18.12.2015 розпочато процедуру ліквідації Банку з 18.12.2015 по 17.12.2017.

З метою виконання всіх заходів пов`язаних з ліквідацією, Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 23.09.2019 № 2417, продовжено строк здійснення ліквідаційної процедури до 17.12.2020 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 2081 від 14.12.2020 продовжено строк управління майном (активами) АТ «Банк «Фінанси та Кредит» для задоволення вимог кредиторів на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

В умовах здійснення ліквідації діяльність Банку регламентується спеціальним законодавством зокрема, ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так позивачу було виплачено гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200000,00 грн.

Крім того, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», у встановлений строк, з вимогою про включення його до реєстру кредиторів.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.2016 за № 488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Кредиторські вимоги ОСОБА_1 у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку були акцептовані та включені до переліку (реєстру) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до листа АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01.09.2021 № 083-1470/21, повернення вкладів у банківських металах здійснюється у порядку черговості, відтак підстав для розірвання будь-яких договорів та повернення вкладів у банківських металах в порядку іншому, аніж це передбачено вимогами Закону немає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд обґрунтовано виходив з того, що права позивача жодним чином не порушені, оскільки вимоги по депозитним договорам, в межах гарантованої суми (200000,00 грн.) - виплачено, а інші вимоги, які перевищують гарантовану суму - включено до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та будуть виплачені у порядку черговості після повного погашення вимог третьої черги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем (здійсненням правочинів за участі банку) предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Фонд, виявивши частку, яка належить банку в спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку порушує питання про виділення цієї частки.

Майно, щодо якого банк є користувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб`єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом.

У відповідності до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; З) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов`язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; б) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

Вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов`язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п`ятою цієї статті.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

У відповідності до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення процедури виведення банку з ринку не допускається індивідуальне задоволення вимог кредиторів такого банку навіть за наявності судового рішення, яким стягнуто заборгованість з неплатоспроможного банку. Вимоги кредиторів задовольняються виключно в черговості та порядку, передбаченому ст. 52 вказаного Закону. Для цього, Фонд або уповноважена особа Фонду, в разі делегування останній відповідних повноважень, вживає ряд заходів, передбачених приписами статей 45-52 Закону, в т.ч. здійснює публікацію оголошення про початок процедури ліквідації, прийняття та розгляд кредиторських вимог, формує та подає на затвердження Фонду реєстр вимог кредиторів, формує та затверджує ліквідаційну масу банку, забезпечує проведення її оцінки та реалізації з метою задоволення вимог кредиторів банку.

У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Порядок задоволення вимог кредиторів банку після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку врегульований Розділом VIII Закону № 4452-VI.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Вимоги вкладників-фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб-підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, мають задовольнятися у порядку черговості, встановленому статтею 52 Закону, після початку процедури ліквідації банку за рахунок коштів, одержаних у результаті його ліквідації та продажу майна (активів) (пункт 4 частини першої статті 52 Закону № 4452-VI). Тобто, виплата вкладникам коштів, сума яких перевищує гарантовану суму відшкодування за вкладом, відбувається за рахунок банку, а не Фонду.

За змістом наведених приписів, а також приписів частини п`ятої статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії вкладник, який раніше ініціював у судовому порядку стягнення з банку суми заборгованості за договором банківського вкладу, задля уникнення наслідків, передбачених частиною першою статті 49 цього Закону, має можливість заявити Фонду свої вимоги до банку, у межах сум, що перевищують гарантовану суму відшкодування за вкладом.

Відповідно до пункту 1, пункту 2, частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон № 4452-VI) під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку). Але згідно з пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону № 4452-VI у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої вказаної статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до положень пункту 8 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " неплатоспроможний банк це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Наслідком віднесення банку до категорії неплатоспроможних є початок виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб неплатоспроможного банку з ринку і призначення тимчасової адміністрації (стаття 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Положеннями пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Задоволення вимог кредиторів здійснюється у процедурі ліквідації банку, в рамках якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визначає суму заборгованості кожному кредиторові та відносить вимоги до певної черги погашення, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (стаття 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), формує ліквідаційну масу банку (стаття 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), реалізує майно банку (стаття 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), здійснює задоволення вимог кредиторів (стаття 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Судом встановлено, що на час вирішення спору у даній справі процедура ліквідації ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" триває, здійснюється виплата грошових коштів кредиторів згідно з встановленими чергами відповідно до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Водночас встановлено, що вимоги ОСОБА_1 включені до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Отже віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження процедури ліквідації банку не має наслідком припинення зобов`язання між банком та клієнтом. Вказане свідчить про те, що позивач, як сторона за договором, внаслідок віднесення банку до категорії неплатоспроможних постановою НБУ від 17.09.2015 № 612 не втратив права на кошти, розміщені на депозитному рахунку, повернення яких підлягає у порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції відмовляючи у у задоволенні позову не вирішив спір по суті, а лише підтримав позицію відповідача щодо процедури повернення вкладу, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки судом встановлено, що жодних порушень з боку відповідача матеріали справи не містять.

Висновок районного суду про відмову у задоволенні позовних вимог є правильним, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко