ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8695/20

Головуючий у першій інстанції Овсієнко Ю. К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/424/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

позивач: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2021 року у справі за позовом Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

місце ухвалення рішення суду м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду 30 листопада 2021 року.

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на рахунок управління надміру виплачені кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 3 733,25 грн.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. У доданій до заяви декларації указала про наявний у неї земельний пай, що перебуває в оренді у ПП «Куликівські аграрні інвестиції», та надала довідку про її доходи у виді орендної плати за землю. На підставі заяви відповідачки останній було призначено щомісячну грошову допомогу. У результаті проведеної перевірки наданої заявницею інформації виявлено отримання нею протягом жовтня-грудня 2016 року доходу у ТОВ «Баришівська зернова компанія» від надання майна в оренду у розмірі 1 500 грн. У поданій позивачу декларації про доходи ОСОБА_1 даний факт не відобразила, у зв`язку з чим управлінням не були враховані указані дані, що вплинуло на встановлення відповідачці права на соціальну допомогу та отримання нею відповідних коштів у надмірному розмірі, які у добровільному порядку не повернуто.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Департамент соціальної політики ЧМР (а.с. 65).

Рішенням від 30 листопада 2021 року Новозаводський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову Департаменту соціальної політики ЧМР до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовив.

В апеляційній скарзі Департамент соціальної політики ЧМР (далі Департамент), вважаючи рішення незаконним та посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати судове рішення, вважаючи хибним висновок районного суду про відмову у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не правильно застосовані норми щодо визначення строку позовної давності, а саме, ч. 1 ст. 261 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Представник Департаменту наголошує, що ОСОБА_1 при поданні заяв тричі зазначалось про наявність у неї лише одного земельного паю, тобто будь-яких розбіжностей у поданих деклараціях та документах не вбачалось, і жодних сумнівів щодо їх недостовірності позивач не мав. Інформацію про отримання ОСОБА_1 протягом жовтня-грудня 2016 року доходу в сумі 1 500 грн управління отримало 14 грудня 2017 року, і розпорядженням від 02 січня 2018 року виплату відповідачці допомоги було припинено з 01 грудня 2017 року з проведенням відповідного перерахунку з урахуванням отриманого нею доходу.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, вимога про стягнення надміру виплачених коштів може бути пред`явлена до суду тільки у разі добровільного неповернення надмірно виплачених коштів в установлені строки та не може бути пред`явлена відразу після дати виявлення прихованої інформації про доходи чи майновий стан, у зв`язку з чим перебіг позовної давності щодо вимоги про стягнення надмірно виплачених коштів починається після закінчення встановленого органом соціального захисту населення строку для добровільного повернення таких коштів.

Зазначає, що листом від 14 лютого 2018 року управління повідомило ОСОБА_1 про необхідність повернення надміру виплачених коштів у сумі 3 733,25 грн у строк до 14 березня 2018 року, отже, саме з цієї дати (встановленого управлінням строку для добровільного повернення коштів) і починається перебіг позовної давності.

Також посилається на неправильність встановленої судом у рішенні дати звернення управління з позовом, указуючи, що позовна заява була надіслана через відділення Укрпошти 14 грудня 2020 року, що підтверджується відбитком штампу відділення поштового зв`язку. Таким чином застосування судом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною відповідача, не мало призвести до відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Чернігівського апеляційного розгляду від 02 лютого 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 97).

Ухвалою від 04 лютого 2022 року Чернігівський апеляційний суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 та продовжив їй строк для надання відзиву на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали (а.с. 101-102). Копію ухвали відповідачка отримала 12 лютого 2022 року (а.с. 105), проте у визначений судом строк відзив на апеляційну скаргу не подала.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Департаменту, суд першої інстанції виходив з того, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям була надмірно виплачена у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_1 обставин, які вплинули на отримання відповідачкою даного виду допомоги, і на вимогу органу, що призначив допомогу, остання добровільно не повернула надміру виплачені грошові кошти, отже сума надміру виплаченої соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям має бути стягнута у примусовому порядку, як така, що одержана без належної правової підстави.

Районний суд зазначив, що позивач просив стягнути кошти, отримані відповідачкою у період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року. Про надання ОСОБА_1 недостовірної інформації про її доходи Департамент дізнався 14 грудня 2017 року, а звернувся з даним позовом лише 15 грудня 2020 року, тобто понад встановлений законом трирічний термін, не навівши причин поважності пропуску позовної давності, про застосування якої просила відповідачка. Суд дійшов висновку, що оскільки рішенням від 27 вересня 2016 року Департаментом вперше було призначено ОСОБА_1 допомогу на період з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року з подальшим призначенням до 31 грудня 2017 року, позивач мав можливість перевірити зазначену заявницею у декларації інформацію про її доходи та майновий стан.

З таким висновком суду першої інстанції у повній мірі не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.

У справі встановлено, що 18 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Баришівська зернова компанія» укладений договір оренди землі, згідно з яким відповідачка передала товариству в оренду земельні ділянки загальною площею 2,4444 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать орендодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2012 року (а.с. 36-39). За умовами укладеного договору розмір орендної плати за один рік становить 1 490,68 грн.

Указане речове право зареєстроване 18 липня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформація з реєстру (а.с. 30-35).

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 6-7).

До заяви відповідачка надала декларацію про доходи та майновий стан (а.с. 8-9) та довідку ПП « Куликівські аграрні інвестиції» від 26 вересня 2016 року (а.с. 10). У поданій декларації відповідачка указала про наявність у неї земельного паю площею 5,7244 га, який перебуває в оренді ПП «Куликівські аграрні інвестиції».

Рішенням УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 27 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року в розмірі 1 414,43 грн (а.с. 11), розмір якої розпорядженням від 29 листопада 2016 року перераховано і встановлено у сумі 1 593,66 грн (а.с. 12).

13 березня 2017 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 13-14), до якої надала декларацію про доходи та майновий стан (а.с. 15-16) та довідку ПП «Куликівські аграрні інвестиції» від 09 березня 2017 року (а.с. 17).

Рішенням УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 23 березня 2017 року ОСОБА_1 проведено перерахунок розміру соціальної допомоги з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року (а.с. 18), а рішенням від 28 березня 2017 року відповідачці призначено соціальну допомогу з 01 березня 2017 року по 31серпня 2017 року в розмірі 1 639,18 грн (а.с. 19).

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 знову звернулася до УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 20-21), надавши декларацію про доходи та майновий стан (а.с. 22-23) та довідку ПП «Куликівські аграрні інвестиції» від 12 вересня 2017 року (а.с. 24).

Рішенням УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 26 вересня 2017 року відповідачці проведено перерахунок розміру соціальної допомоги з 01 вересня 2017 року по 06 грудня 2017 року в розмірі 1 654,02 грн., з 07 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року 1 154,02 грн (а.с. 25). Рішенням від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу з 01 вересня 2017 року по 30 листопада 2017 року 1 654,02 грн, з 01 грудня 2017 року по 06 грудня 2017 року 1 748 грн, з 07 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року 1 248 грн (а.с. 26).

За відомостями Чернігівської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Чернігівській області від 14 грудня 2017 року ОСОБА_1 отримала дохід за період з жовтня по грудень 2016 року від ТОВ «Баришівська зернова компанія» в розмірі 1 500 грн (а.с. 27).

02 січня 2018 року УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_1 допомоги з 01 грудня 2017 року у зв`язку з поданням недостовірної інформації про доходи заявниці. Вирішено зробити перерахунок допомоги з урахуванням доходу заявниці від здачі майна в оренду з ТОВ «БЗК» у сумі 1 500 грн відповідно до інформації ДФС від 14 грудня 2017 року та договору оренди землі від 18 липня 2016 року (а.с. 41).

Згідно з розрахунками переплати від 07 лютого 2018 року, 08 лютого 2018 року та 13 лютого 2018 року (а.с. 42, 44, 46) сума надміру виплачених ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року коштів становить 3 733,25 грн

На адресу відповідачки неодноразово направлялись повідомлення із зобов`язаннями повернути суму надміру виплаченої допомоги малозабезпечним сім`ям із зазначенням відповідних банківських реквізитів УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради (а.с. 47-50), проте, зазначену суму коштів ОСОБА_1 у добровільному порядку не сплатила.

Звернувшись з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, Департамент соціальної політики ЧМР указував, що відповідачкою у декларації про доходи не було відображено отримання нею протягом жовтня-грудня 2016 року доходу у ТОВ «Баришівська зернова компанія» від надання майна в оренду, що призвело до отримання заявницею відповідних коштів у надмірному розмірі, які добровільно позивачу не повернуто.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відносини, що виникають у процесі надання допомоги малозабезпеченим сім`ям, регулює ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону малозабезпечена сім`я сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї.

За змістом ст. 5 Закону розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців (ч. 1 ст. 6 Закону).

Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із вищенаведеним Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 24 лютого 2003 року № 250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі Порядок).

Пунктом 2 Порядку (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Заява про надання допомоги малозабезпеченій сім`ї подається уповноваженим представником сім`ї. До заяви додається декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (п. 6 Порядку).

Розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї (п. 14 Порядку).

Згідно з п. 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: 1) визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; 2) повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; 3) у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; 4) у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про відмову у задоволенні позову Департаменту соціальної політики ЧМР про стягнення коштів не відповідає вимогам закону.

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Крім заяви встановленого зразка нею була заповнена декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідачка засвідчила своїм підписом у декларації, що її попереджено про відмову в призначенні або припинення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї.

У поданій 15 вересня 2016 року декларації відповідачка указала про наявність у власності земельного паю, що перебуває в оренді у ПП «Куликівські аграрні інвестиції». Аналогічну інформацію заявниця повідомила і в деклараціях від 13 березня 2017 року та від 11 вересня 2017 року. Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що інших земельних ділянок (паїв) не має.

Разом з тим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належать чотири земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «Баришівська зернова компанія», ТОВ «ГОРБІВ АГРО» та ПП «Куликівські аграрні інвестиції» (а.с. 30-35).

У результаті проведення перевірки достовірності даних, зазначених відповідачкою у деклараціях про доходи та майновий стан, позивачем встановлено, що заявниця протягом жовтня-грудня 2016 року отримала дохід у ТОВ «Баришівська зернова компанія» () від надання майна в оренду (код 106) у розмірі 1 500 грн.

Отже, на момент звернення ОСОБА_1 15 вересня 2016 року із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у її приватній власності перебувало декілька земельних ділянок. При цьому у деклараціях про доходи та майновий стан заявницею надано інформацію лише щодо наявності однієї земельної ділянки, а при поданні декларації від 13 березня 2017 року відповідачкою не зазначено про отримання у жовтні-грудні 2016 року доходу від здачі землі в оренду.

Не є підставою для відмови у задоволенні позову доводи ОСОБА_1 , викладені у відзиві на позов (а.с. 69), про необґрунтованість заявлених вимог та виникнення переплати державної соціальної допомоги через неналежне виконання працівниками УПСЗН своїх посадових обов`язків, оскільки наведені обставини належними доказами не підтверджені. Сама відповідачка у відзиві зазначила, що повністю усвідомлювала те, що надані нею відомості будуть перевірені, і надала на це свою згоду.

Таким чином, невиконання обов`язку щодо повідомлення про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, про що ОСОБА_1 давала зобов`язання, свідчить про недобросовісність набувача такої допомоги.

Ураховуючи те, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям була надмірно виплачена в зв`язку з неповідомленням обставин, які вплинули на отримання відповідачкою даного виду допомоги, а також те, що на вимогу органу, який призначив допомогу, остання не повернула надміру виплачену суму соціальної допомоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума надміру виплаченої соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї має бути повернута ОСОБА_1 у примусовому порядку, як така, що одержана без належної правової підстави.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про хибне застосування районним судом позовної давності до спірних відносин з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, інформацію про отримання ОСОБА_1 протягом жовтня-грудня 2016 року доходу в сумі 1 500 грн орган соціального захисту населення отримав 14 грудня 2017 року. Даний позов Департамент скерував на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова 14 грудня 2020 року, що підтверджується відбитком штампу відділення поштового зв`язку на конверті (а.с. 55). Отже, за захистом свого порушеного права Департамент звернувся у межах встановленого законом трирічного строку, а висновок суду про звернення позивача до суду 15 грудня 2020 року є таким, що не відповідає матеріалам даної цивільної справи.

Апеляційний суд вважає хибним посилання суду першої інстанції на те, що призначення ОСОБА_1 соціальної допомоги на період з 01 вересня 2016 року до 28 лютого 2017 року з подальшим перепризначенням до 31 грудня 2017 року давало можливість позивачу перевірити зазначену у декларації інформацію, оскільки ані ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», ані Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не встановлено строків перевірки поданих заявником відомостей у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Беручи до уваги неправильне застосування районним судом норм матеріального права, апеляційний суд, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про задоволення позову з підстав, наведених вище.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та скасовує рішення суду першої інстанції, відповідно до вищенаведених правил належить провести розподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме, стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту 2 102 грн у рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, та 3 153 грн за розгляд справи апеляційним судом, а загалом 5 255 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2021 року скасувати.

Позов Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 19, ) 3 733 (три тисячі сімсот тридцять три) грн 25 коп. надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 19, ) 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 травня 2022 року.

Головуюча: Судді: