РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/22636/21

Провадження № 22-ц/4815/1139/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Вейтас І.В.,

з участю секретаря : Мороз А.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло",

третя особа без самостійної вимоги ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" Кравця В.Я. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2022 року, ухваленого у м. Рівне в складі судді Панас О.В., дата складання повного тексту рішення 23.05.2022 року, у справі № 569/22636/21

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло", третя особа без самостійної вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу.

Позов мотивований тим, що позивач працювала в ТОВ «Нафтогаз Тепло» на посаді головного бухгалтера, а згідно наказу директора товариства за № 329-к від 22 вересня 2020 року її звільнено з роботи 22 вересня 2020 року у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб, п.5 ст.41 КЗпП України. В день звільнення з роботи їй була видана трудова книжка, однак в порушення вимог ст. 116 КЗпП України ОСОБА_1 не було виплачено усіх сум заробітної плати, котрі належали їй від товариства.

31 жовтня 2020 року, на адресу ОСОБА_1 через Укрпошту надійшла копія наказу ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 09 жовтня 2020 року за № 349-к про звільнення з роботи за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України. Будь-яких інших документів чи повідомлень за період з 23.09.2020 по день звернення 29.01.2021 до суду на адресу зареєстрованого чи фактичного місця проживання ОСОБА_1 від відповідача не надходило.

При розгляді іншої справи №569/2319/21, у судовому засіданні, їй стало відомо про наявність наказу №336-к від 23.09.2020 яким скасовано наказ № 329-к від 22 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи 22 вересня 2020 року у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб, п.5 ст.41 КЗпП України. Вказує, що строк звернення до суду вона не пропустила.

Вважає, що даний наказ №336-к від 23.09.2020 підроблений. Вона була звільнена з роботи 22.09.2020р., забрала трудову книжку, а відтак трудові відносини припинилися.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , задоволено частково.

Визнано частково незаконним та скасовано частково наказ ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 23 вересня 2020 року № 336-к «Про скасування наказів» в частині що стосується ОСОБА_1 , а саме: скасовано у п.1 абзац 2 наказ «Нафтогаз Тепло» від 22 вересня 2020 № 329-к «Про звільнення ОСОБА_1 головного бухгалтера ТОВ «Нафтогаз Тепло». Виключено з п.2 ОСОБА_1 .

Зі змісту п.4 наказу виключено « ОСОБА_1 головному бухгалтеру ТОВ «Нафтогаз Тепло» .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. у прибуток держави.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що лист повідомлення від 23.09.2020 був надісланий позивачу за фактичною адресою місця проживання вказаною у автобіографії, який був повернутий за закінченням терміну зберігання, а тому вважається що позивач була належним чином повідомлення про наявність наказу №336-к від 23.09.2020. Вважає, що суд безпідставно дійшов висновку що позивач не пропустила строк звернення до суду, оскільки перебіг строку закінчився 23.12.2020 року. Вказує, що звільнення ОСОБА_1 з роботи 22 вересня 2020 року у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб, п.5 ст.41 КЗпП України є незаконним та суперечить Статуту Товариства та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ТОВ «Нафтогаз Тепло» на посаді головного бухгалтера.

Згідно наказу директора товариства № 329-к від 22.09.2020р. її було звільнено з роботи 22.09.2020р. у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб, п.5 ст. 41 КЗпП України.

У день звільнення з роботи ОСОБА_1 під особистий підпис отримала у роботодавця свою трудову книжку.

Згідно з пунктом 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, днем звільнення вважається останній день роботи, тобто останній робочий день.

Наказом №336-к від 23.09.2020 скасовано наказ № 329-к від 22 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи 22 вересня 2020 року. Покладено на виконуючого обов`язки менеджера з персоналу ТОВ «Нафтогаз Тепло» ОСОБА_3 довести до відома ОСОБА_1 зміст цього наказу за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти та листом повідомленням про вручення та необхідність вийти на роботу для виконання трудових обов`язків. Зобов`язано ОСОБА_1 стати до роботи з 23 вересня 2020 року.(а.с.20-21)

ОСОБА_1 з 02.05.2019р. має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

23.09.2020 Товариство відправило ОСОБА_1 на адресу : АДРЕСА_2 , лист від 23.09.2020 № 126/23-955 та наказ від 23.09.2020 № 336-к, який повернутий з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Наказом в.о. директора Ф.Шевченко №349-к від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Нафтогаз Тепло» звільнено із займаної посади 09 жовтня 2020 року згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. (а.с.22)

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною шостою статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Підставою для видання наказу буде трудовий договір, укладений у письмовій формі, або заява працівника про прийняття на роботу з відповідною резолюцією керівника організації. Працівник повинен бути ознайомлений з наказом під підпис.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу. (ч.3 ст. 24 КЗпП).

Отже, з аналізу вказаних норм, убачається, що продовження виконання трудових обов`язків працівником після звільнення його з посади можливе лише за його бажанням, а не з ініціативи роботодавця.

Убачається, що трудові відносини між сторонами закінчились 22 вересня 2020 року після закінчення робочого часу.

Позивач погодилась із наказом про її звільнення за п.5 ст.41 КЗпП. Із будь-якою заявою про відновлення її трудових прав до відповідача не зверталася.

Оскільки позивач не висловила своє бажання продовжувати трудові відносини із відповідачем після припинення трудових відносин, то підстави для скасування наказу №329-к від 22.09.2020 у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб, п.5 ст. 41 КЗпП України відсутні.

Чинне законодавство не передбачає можливості роботодавця зобов`язати працівника, поза його волею, приступити до виконання трудових обов`язків після припинення з ним трудових відносин.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Будь-яких доказів вручення наказу від 23.09.2020 № 336-к позивачу матеріали справи не містять. Відповідачем не спростовано доводів позивачки щодо ознайомлення нею зі змістом оскаржуваного наказу № 336-к від 23.09.2020р. - 06.10.2021р.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про пропущення позивачем трьохмісячного строку звернення до суду є безпідставними.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про недоведеність порушеного права позивача, оскільки саме оскаржуваний наказ призвів до прийняття відповідачем наказу про звільнення з роботи ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП, а також на порушення права щодо вільного вибору роботи.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13 ст.141ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" Кравця В.Я. залишити без задоволення .

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2022 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 грудня 2022 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Вейтас І.В.