Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю: секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.11.2018 по 01.10.2021 надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 які відповідачами не сплачені на суму 25110,51грн.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 25110,51грн та судові витрати.

Ухвалою від 13.12.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.01.2022 судом постановлене заочне рішення, яке ухвалою від 19.07.2022 за клопотанням відповідача ОСОБА_2 було скасоване.

Судовий розгляд справи двічі відкладався через відсутність даних про належне сповіщення сторін у справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних відносно нього. Пояснював, що не проживав у квартирі з кінця 2018 року, на початку 2019 року він придбав будинок у селі, де і мешкає. Зазначив, що є рішення суду про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, однак він звертався до суду навесні 2019 року лише для того, щоб забрати з квартири свої речі, без наміру вселитися й проживати.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Згідно з п. 2.2 статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року № 99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3).

Встановлено, що позивач у період 01.11.2018 по 01.10.2021 надав відповідачу ОСОБА_3 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідачами не сплачені на суму 25 110,51грн.

Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначає ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Доводи ж відповідача ОСОБА_4 про те, що він не проживав у квартирі та не користувався комунальними послугами підтверджує, зокрема, довідка, що видана Матвіївсько сільською радою Запорізького району Запорізької області 13.07.2022, відповідно до якої ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за цією адресою з січня 2019 року.

З довідки, що надана головою правління ОСББ «Миколи Краснова, 7-а» 15.07.2022, вбачається, що ОСОБА_2 з січня 2019 року не проживає за місцем реєстрації.

Крім того, в порядку ч. 7 ст. 85 ЦПК України в судовому засіданні було досліджено рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2019 у цивільній справі № 336/2535/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення, на яке посилався ОСОБА_2 в заяві про скасування заочного рішення та судовому засіданні.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 чиняться перешкоди у доступі до квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 суд відмовляє, адже відповідач довів належними і достовірними доказами, що у період, за який стягується заборгованість, він у квартирі за місцем надання комунальних послуг не проживав, комунальними послугами не користався.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог лише щодо відповідача ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне стягнути понесені позивачем витрати зі сплати судового збору саме з нього.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 25 110,51 грн. (двадцять п`ять тисяч сто десять гривень 51 коп.).

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2270 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137; .

Відповідач 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.11.2022.

Суддя Є.С. Боєв 11.11.22