Справа № 950/2307/21
Номер провадження 2/950/99/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розірваним договором та стягнення моральної шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що в червні 2021 року вона придбала у відповідачки за 7 000 грн. для забою і особистого вживання у вигляді м`ясопродуктів порося. При цьому остання стверджувала, що порося є своєчасно кастрованим кабаном віком 1, 2 місяці і отримані з нього м ясопродукти матимуть належний смак.

Після забою та розробки туші вказаної тварини було з`ясовано, що порося є кнуром віком близько 2 років, кастрованим пізно, внаслідок чого його сало та м`ясо, має різкий, неприємний специфічний запах, до вживання не годиться.

У зв`язку з вищенаведеним позивачка охолодила м`ясопродукти і наступного дня повернула продавцю придбаний товар, а відповідачка визнала правомірність її вимог і в свою чергу повернула їй 1 000 грн. та зобов`язалася в подальшому перерахувати решту коштів в сумі 6 000 грн. на банківську карту позивачки.

Проте, не зважаючи на неодноразові звернення позивачки, відповідачкою вказані кошти повернуто не було, під час подальших переговорів по телефону позивачку обзивали нецензурною лайкою, в той час як останньою крім коштів, втрачених на оплату поросяти було оплачено вартість послуг різника в сумі 300 грн. та вартість автомобільного палива, витраченого на поїздки додому до відповідачки в сумі 420 грн.

Тому позивачка звернулася до суду та просила стягнути з відповідачки кошти на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірним діями відповідачки, які призвели до перебування протягом тривалого часу позивачки в депресивному стані та психологічній напрузі, необхідності звернень до правоохоронних та інших державних органів, перенесення нею страждань і переживань з приводу особистого приниження та втрати своїх коштів, які є для неї значними.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, звернула увагу суду на ту обставину, що на час розгляду спору у власності відповідачки перебувають як гроші в сумі 6 000 грн., отримані 24.06.2021 року за продане порося так і м`ясо і сало, добровільно прийняте нею від позивачки 25.06.2021 року.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду письмовий відзив, в якому проти позовних вимог заперечила у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

При цьому вона мотивувала свої заперечення тим, що ОСОБА_2 не займається відгодівлею та продажем поросят; що під час купівлі поросяти позивачка претензій до якості м`ясопродуктів, які будуть з нього отримані не висловлювала; що походження повернутих нею 25.06.2021 року м`ясопродуктів не відоме і серед них відсутні частини туші і органів черевини; що цього дня ОСОБА_2 перебувала в хворобливому стані і видана нею розписка не підтверджує факту повернення м`ясопродуктів та не містить строків повернення коштів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що працює ветлікарем Лебединської райветлікарні, на прохання чоловіка позивачки в домогосподарстві останнього в червні 2021 року оглядав свіже свиняче м`ясо і сало та впевнився, що воно було з кнура великого віку, що підтверджується специфічним запахом, товщиною шкури, твердістю сала і великим іклами тварини.

Під час огляду м`ясопродукти були охолодженими, підсоленими, зберігались в окремій кімнаті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що є чоловіком позивачки, разом з нею їздив купувати порося і наступного дня відвозив продавцям отримані після розробки туші м`ясопродукти.

Відповідачка, приймаючи м`ясопродукти не оспорювала зауважень позивачки, добровільно повернула частину коштів та написала розписку про повернення залишку вартості придбаного товару, проте в подальшому ухилилася від сплати грошей, під час подальших переговорів по телефону позивачка отримувала погрози, чим їй були спричинені матеріальні збитки та моральні страждання і переживання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що є сусідом позивачки, різником і в червні 2021 року на її прохання та в її домогосподарстві заколов та обробив купленого нею кастрованого кабана віком близько 2 років. Для харчування отримані м`ясопродукти були не пригодні, проте він їх обробив належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що теж є сусідом позивачки, привозив в червні 2021 року до домогосподарства купленого у відповідачки кабана і чув, як ОСОБА_2 стверджувала, що він кастрований своєчасно.

Після забою тварини свідок допомагав загрузити охолоджені м`ясопродукти в машину позивачки для повернення їх відповідачці та звернув увагу на моральні переживання позивачки та її чоловіка, пов`язані з придбанням товару неналежної якості і відповідно спричиненням їм матеріальних збитків.

З паспорта, картки (а.с. 4-5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 .

З розписки (а.с. 6), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 25.06.2021 року відповідачка зобов`язалася повернути за м`ясо грошові кошти в сумі 6 000 грн.

З листа (а.с. 7), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІТС ІПНП ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 29.06.2021 року № 2876 начальником СД ВП №3 (м. Лебедин) не було виявлено даних , які б указували на наявність кримінального правопорушення.

З листа (а.с. 8), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що позивачці за результатами розгляду її заяви від 05.08.2021 року № Л-293/02-13 виконавчим комітетом Лебединської міської ради було роз`яснено, що Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів. Згідно статті 1 цього Закону виробник і продавець є обов`язково суб`єктами господарювання.

Вислухавши позивачку, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, пов`язані з виконанням зобов`язань, які виникли за договором купівлі-продажу і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що 24.06.2021 року позивачка придбала у відповідачки за 7 000 грн. порося на м`ясо. Після забою та розробки туші вказаної тварини була виявлена неналежна якість отриманих м`ясопродуктів, у зв`язку з чим позивачка відповідачці повернула придбаний товар у вигляді м`яса і сала, а відповідачка в свою чергу повернула їй 1 000 грн. та надала розписку, у якій зобов`язалася в подальшому повернути позивачці решту коштів в сумі 6 000 грн.

Однак відповідачка своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів не виконала - грошові кошти повернуті не були і внаслідок її неправомірних дій щодо виконання договору купівлі-продажу позивачка понесла матеріальні збитки у вигляді вартості частини м`ясопродуктів, залишених в розпорядженні відповідачки, вартості автомобільного палива, витраченого на перевезення кабана та м`ясопродуктів, вартості послуг різника а також перенесла моральні страждання і переживання.

Вказані обставини були встановлені з пояснень позивачки, показів свідків та матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п.п. 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено, щоміж сторонами було укладено договір купівлі-продажу тварини; що при укладенні цього договору продавець відповідачка у справі була повідомлена покупцем про конкретну мету придбання товару і відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України повинна була передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети, проте своїх зобов`язань за договором не виконала продана нею тварина не відповідала вимогам, заявленим при її купівлі-продажу і внаслідок неправомірних дій відповідачки щодо виконання договору купівлі-продажу позивачка понесла матеріальні збитки у вигляді вартості частини м`ясопродуктів, залишених в розпорядженні відповідачки, вартості автомобільного палива, витраченого на перевезення кабана та м`ясопродуктів, вартості послуг різника а також перенесла моральні страждання і переживання, була вимушена звертатись до суду, правоохоронних та інших державних органів.

Також на думку суду в судовому засіданні було доведено, що при поверненні товару 25.06.2021 року відповідачкою було визнано обґрунтованість вимог позивачки, прийнято м`ясопродукти, повернуто частину їх вартості та надано розписку про повернення позивачці решту коштів в сумі 6 000 грн.

Вказані обставини стверджуються показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 6 8).

В той же час, на думку суду, відповідачкою не було наведено в судовому засіданні обставин, які виключають необхідність відшкодування завданої позивачці матеріальної та моральної шкоди, так як її доводи в тій частині, що ОСОБА_2 не займається відгодівлею та продажем поросят, що видана нею розписка не підтверджує факту повернення м`ясопродуктів та не містить строків повернення коштів, не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як не спростовують ні факту укладення сторонами 24.06.2021 року договору купівлі-продажу, ні факту отримання відповідачкою 7 000 грн. в оплату проданого, ні факту повернення їй 25.06.2021 року м`ясопродуктів, ні факту перенесення позивачкою моральних страждань і переживань.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи відповідачки тій частині, що під час купівлі поросяти позивачка претензій до якості м`ясопродуктів, які будуть з нього отримані не висловлювала, так як вони суперечать показам свідка ОСОБА_8 , з яких вбачається, що під час укладення договору купівлі-продажу сторони обговорювали своєчасність кастрування кабана, придбаного позивачкою.

Також суд не може взяти до уваги доводи відповідачки тій частині, що походження повернутих їй 25.06.2021 року м`ясопродуктів не відоме і серед них відсутні частини туші і органів черевини; що цього дня ОСОБА_2 перебувала в хворобливому стані, так як на підтвердження вказаних обставин в судове засідання доказів надано не було.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні було доведено порушення відповідачкою норм ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України та правомірність вимог позивачки, обґрунтованих нормами ч. 2 ст. 678, ч.1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Що стосується розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки, то суд зазначає наступне.

Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правовідношення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому, визначаючи розмір моральної шкоди слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин, тривалості моральних страждань у зв`язку з необхідністю докладання додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо відновлення порушених прав, глибини та ступеню моральних страждань, яких зазнала позивачка, враховуючи ступінь вини відповідачки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення заявленого розміру моральної шкоди в сумі 3 000 гривень, що є достатнім та співмірним із тривалістю порушених прав та характером завданої позивачці немайнової шкоди і буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану моральну шкоду.

Стягнення у такому розмірі не є надто мізерним та надто надмірним, враховує інтереси сторін, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільства.

Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з розрахунків, наданих позивачкою.

У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 509, 526, 610, 655, 673, 678, 1166, 1167 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розірваним договором та стягнення моральної шкодизадовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 кошти та відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 720 грн. 00 коп. та кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн.: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Повне рішення складено 14.11.2022 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО