ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2681/21 Номер провадження 22-ц/814/4452/22Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2022 року, постановлену суддею Ситник О.В.,

по справі за позовом приватного підприємства «Актів-М Плюс» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу в Полтавській області Скрипник Володимир Леонідович, приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Гіль Дмитро Володимирович, приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Гриб Юлія Миколаївна, про визнання права власності на нерухоме майно,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Актів-М Плюс», Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного виконавця виконавчого округу в Полтавській області Скрипника Володимира Леонідовича, державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання про звернення стягнення на майно, про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебувають цивільні справи за позовом ПП «Актів-М Плюс» до ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу в Полтавській області Скрипник В.Л., приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В., приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Гриб Ю.М., про визнання права власності на нерухоме майно, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПП «Актів-М Плюс», АТ «Альфа-Банк», приватного виконавця виконавчого округу в Полтавській області Скрипника В.Л., ДП «Сетам» про визнання недійсними постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання про звернення стягнення на майно, про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, об`єднані в одне провадження ухвалою суду від 13.05.2022 та призначені до спільного розгляду.

30.06.2022 ОСОБА_1 подано до суду заяву про зміну підстав позову, обґрунтовану тим, що 25.06.2022 він отримав відзив приватного виконавця Скрипника В.Л. та серед додатків до нього копію заяви про погодження вартості майна від 13.02.2019. Повідомляє, що цей документ він не виготовляв, не підписував і не проставляв дату в його тексті. Із цих підстав просить витребувати від приватного виконавця Скрипника В.Л. оригінал заяви та призначити судову почеркознавчу експертизу. На вирішення експертизи поставити питання: чи виконано напис дати «13.02.2019р.» та підпис від імені ОСОБА_1 в заяві про погодження вартості майна від 13.02.2019р. у виконавчому провадженні №58322333, ОСОБА_1 чи іншою особою./а.с.217-222 т.1/

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2022 клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Пугача С.В. - задоволено.

Поновлено процесуальний строк для подачі заявлених клопотань.

Призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського НДЕКЦ МВС України, розташованого за адресою м.Полтава пров.Рибальський,8, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

На вирішення експертизи поставлено запитання: чи виконано напис дати 13.02.2019 р. та підпис від імені ОСОБА_1 в заяві про погодження вартості майна від 13.02.2019 р. у виконавчому провадженні №58322333, ОСОБА_1 чи іншою особою.

Витребувано у приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича оригінал заяви від 13.02.2019 р. який знаходиться у виконавчому провадженні №58322333 від імені ОСОБА_1 .

В розпорядження експертів ухвалено надати матеріали цивільної справи №541/2681/21, оригінал заяви від 13.02.2019 р. із виконавчого провадженні №58322333 від імені ОСОБА_1 .

Витребувано у ОСОБА_1 експериментальні зразки його підписів та почерку.

В розпорядження експертів ухвалено надати експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.139 ЦПК України обов`язок по сплаті вартості цієї експертизи покладено на ОСОБА_1 , зі сторони якого це клопотання заявлено, роз`яснено відповідні наслідки щодо несплати вартості призначеної експертизи.

Роз`яснено сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення даної експертизи провадження по цій справі зупинено.

Указана ухвала вмотивована нормами ст.104 ЦПК України та висновком міськрайонного суду, що для встановлення певних обставин справи необхідні спеціальні знання.

Приватний виконавець Скрипник В.Л. не погодився із ухвалою суду першої інстанції та оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу міськрайонного суду про призначення експертизи і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що питання, поставлені перед експертом, не входять до предмету доказування за заявленими позовними вимогами, зокрема, про визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2019 ВП №58322333, оскільки відповідна заява датована після винесення оспорюваної постанови, а саме 13.02.2019, а тому не може жодним чином вплинути на встановлення судом її законності або не законності. До того ж, на думку приватного виконавця, провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також зазначає, що до предмета доказування у справах про визнання недійсними електронних торгів належить дотримання порядку їх проведення, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, а дії виконавця до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, підлягають оскарженню шляхом подання скарги на дії виконавця і не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №766/3470/16-ц від 05.08.2020, №6-116цс12 від 24.10.2012, №490/5475/15 від 14.02.2018, №910/10136/17 від 02.05.2018.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.11.2022 задоволено клопотання приватного виконавця Скрипника В.Л. та його представника адвоката Лейковської А.О. про участь у судових засіданнях, у тому числі 22.11.2022, у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів; роз`яснено, що за змістом ч.5 ст.212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

22.11.2022 проведення відеоконференції за участі приватного виконавця Скрипника В.Л. та його представника адвоката Лейковської А.О. із використанням ними власних технічних засобів не відбулося, що є підставою застосування ч.5 ст.212 ЦПК України та подальшого розгляду справи за їх відсутності.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в порядку ч.3 ст.128 ЦПК України, що з огляду на положення ч.2 ст.372 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Із матеріалів справи убачається, що 12.10.2021 ПП «Актів-М Плюс» звернулося в суд із позовом, у якому просить визнати за підприємством право власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів, проведених ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, оформлене протоколом про проведені електронні торги №403479 від 03.05.2019 та Актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 20.05.2019, а саме: Ѕ частини нежитлової будівлі, квасильного цеху, загальною площею 775,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.2-3 т.1/

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, який провадитиметься за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено підготовче судове засідання./а.с.22 т.1/

26.11.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом, у якому просить визнати недійсними: постанову приватного виконавця виконавчого округу в Полтавській області Скрипника В.Л. про відкриття ВП №58322333 з примусового виконання виконавчого напису №8849, виданого 17.05.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на нежитлову будівлю, квасильний цех, загальною площею 775,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; електронні торги та протокол №403479 проведення електронних торгів від 03.05.2019 по продажу указаної нежитлової будівлі; а також акт реалізації предмета іпотеки від 20.05.2019./а.с.146-150 т.1/

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.05.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Актів-М Плюс», АТ «Альфа-Банк», приватного виконавця виконавчого округу в Полтавській області Скрипника В.Л., ДП «Сетам» про визнання недійсними постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання про звернення стягнення на майно, електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки прийнято до спільного розгляду із позовом ПП «Актів-М Плюс» до ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк`про визнання права власності на нерухоме майно, об`єднавши позови в одне провадження./а.с.151-152 т.1/

03.06.2021 на електронну пошту міськрайонного суду надійшов відзив на позовну заяву приватного виконавця Скрипника В.Л., із приєднаними до нього додатками, у тому числі, копією заяви ОСОБА_1 про погодження вартості майна від 13.02.2019 р./а.с.159-161, 165 т.1/

30.06.2022 ОСОБА_1 звернуся в суд із заявою про зміну підстав позову, вказавши, що ним не подавалася приватному виконавцю Скрипнику В.Л. заява про погодження вартості майна від 13.02.2019р. у ВП №58322333.

До заяви про зміну підстав позову додано клопотання про витребування від приватного виконавця Скрипника В.Л. оригінального примірника заяви про погодження вартості майна від 13.02.2019 та призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просить доручити експертам Полтавського НДЕКЦ МВС України. На вирішення експертизи поставити питання: чи виконано напис дати «13.02.2019р.» та підпис від імені ОСОБА_1 в заяві про погодження вартості майна від 13.02.2019р. у виконавчому провадженні №58322333, ОСОБА_1 чи іншою особою./а.с.217-222 т.1/

Задовольняючи клопотання та призначаючи по справі почеркознавчу експертизу, міськрайонний суд виходив із того, що на стадії підготовчого провадження з`ясовано, що ОСОБА_1 наполягає, що не подавав приватному виконавцю заяви про погодження вартості майна по якому проведені електронні торги та за яке існує спір. Отже, виходячи із того, що, висновок експерта є одним із доказів, а також те, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, потрібні спеціальні знання, міськрайонний суд клопотання задовольнив, поставивши на вирішення експертів питання в редакції, наданій позивачем.

Апеляційний суд із такими висновками міськрайонного суду погоджується, оскільки вони ґрунтуються на правильно застосованих нормах процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та зводяться до довільного тлумачення норм процесуального закону на власну користь.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно із положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення експертизи для встановлення фактичних даних, які входять до предмета доказування позову ОСОБА_1 , із якими останній пов`язує порушене право, а саме, відсутність його волевиявлення на погодження вартості майна по якому проведені електронні торги та за яке існує спір, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

У відповідності із вимогами ст.ст.12, 43, 81, 83, 89 ЦПК України учасник справи повинен подавати усі наявні у них докази в порядку та строки.

В рішеннях Європейського суду з прав людини висловлено принципи, у відповідності до яких європейська конвенція з прав людини та основоположних свобод не передбачає правила для розгляду доказів (Mantovanelli v. France (Мантованеллі проти Франції), §34). Прийнятність доказів і порядок їх розгляду, у першу чергу, регулюються національним законодавством і національними судами (Garcia Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28). Теж саме стосується і доказової цінності свідчень і зобов`язання доказування (Tiemann v. France and Germany (Тіманн проти Франції і Німеччини) (dec.)). Національні суди також оцінюють релевантність представлених доказів (Centro Europa 7 S.R.L. and di Stefano v. Italy (Сентро Європа 7 С.Р.Л. проти Італії» та Ді Стефано проти Італії) [ВП], § 198).

Однак, завданням Суду відповідно до Конвенції є визначення справедливості провадження загалом, враховуючи порядок прийняття доказів (Elsholz v. Germany (Ельсгольц проти Німеччини) [ВП], § 66). Таким чином, Суд має визначити чи були докази представлені таким чином, що не суперечить гарантії справедливого судового слухання (Blucher v. the Czech Republic (Блюхер проти Чеської Республіки), § 65). Тоді як завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), §59).

Із огляду на викладені принципи та норми процесуального закону, ОСОБА_1 , реалізував належне йому право на зміну підстав позову та його обґрунтування доказами, якими є і висновок експертизи, яка призначається саме ухвалою місцевого суду.

Доводи апеляційної скарги, що питання, поставлені перед експертом, не входять до предмету доказування у цій справі, фактично зводяться до оцінки обґрунтованості позовних вимог, що має значення під час розгляду справи по суті, тоді як на даному етапі судового провадження матимуть наслідком позбавлення сторону права на подачу своїх доказів та аргументів на підтвердження позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, підстави для закриття провадження у справі та його надмірну тривалість, з урахуванням часу на проведення експертизи, не є підставою для відмови у її призначенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали міськрайонного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.11.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов