Ухвала

21 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 2-3991/11; 2/1109/229/12

провадження № 61-11141 ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данилюк Надія Володимирівна, на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та усунення перешкод в користуванні спадковим майном та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року.

До Верховного Суду 07 листопада 2022 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року після закінчення строку на касаційне оскарження, уякій просив її скасувати та направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо строків касаційного оскарження

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали отримав поштою 07 жовтня 2022 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому касаційна скарга містить посилання на те, що заявник звільнений від сплати судового збору на підставі частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону № 3674-VI). Відповідно до наданої копії пенсійного посвідчення від 23 вересня 2015 року № НОМЕР_1 та копії посвідчення учасника бойових дій від 08 грудня 2015 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни та учасником бойових дій.

Пунктом 8 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, доказів прирівняної до них особи не надав, на підставі пунктів 8, 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI він не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом № 3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлено Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 зазначеного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), ухвалі Верховного Суду від 15 січня 2021 року у справі № 757/36628/16-ц (провадження № 61-19309ск20).

Предметом спору у цій справі є позов про визнання права власності на спадкове майно та усунення перешкод в користуванні спадковим майном, та зустрічний позов про визнання заповіту недійсним, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій або з виконанням ним військового обов`язку, або виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_3 повинен сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на судове рішення, порядок сплати та розмір якого визначено Законом України «Про судовий збір».

Заявнику необхідно врахувати, що згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481,00 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 496,20 грн, який заявнику необхідно сплатити або надати документи на підтвердження обставин звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_4 у строк на касаційне оскарження ухвали Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данилюк Надія Володимирівна, на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 грудня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь