Справа №717/1418/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Третя особа: Баршацький Ігор Вікторович

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить визнати виконавчий напис № 5310 від 22 січня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТзОВ „Українські Фінансові Операції" код за коштів в сумі 17413 гривень 40 копійок таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТзОВ „Українські фінансові операції" на його користь 1362 гривні судових витрат сплачених при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився. Письмові пояснення не надав.

Позов заявлений з тих підстав, що позивач не укладав кредитний договір на підставі якого був вчинений виконавчий напис, позивача не було повідомлено про вимогу кредитора, кредитний договір не був нотаріально посвідчений.

25 жовтня 2021 року судом винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 22 січня 2021 року, зареєстрованим у реєстрі за номером 5310, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Українські фінансові операції" 17413 гривень 40 копійок до набрання законної сили рішенням суду в справі №717/1418/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Українські фінансові операції" про визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що представник ТзОВ „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. із заявою про вчинення виконавчого напису.

22 січня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 який є боржником за кредитним договором №296842 від 07.09.2018 року укладеним із ТзОВ „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ". У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 06 жовтня 2018 року по 14 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 16913 гривень 40 копійок, у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 2100 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1157 гривень 10 копійок, строкова заборгованість за пенями за період з 06.10.2018 року по 12 березня 2020 року становить 13656 гривень 30 копійок. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України „Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача , в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 17413 гривень 40 копійок.

12 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. було відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Вказані обставини стверджуються копією виконавчого напису від 22 січня 2021 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 березня 2021 року.

Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право вчинення виконавчого напису відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України „Про нотаріат" належить до компетенції нотаріусів. При цьому, законодавець визначив, що виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною першою статті 88 Закону України „Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ „Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною першою статті 87 Закону України „Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України „Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (1172-99-п) (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

Пунктом 2 Розділу „Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (в редакції чинній станом на 18.03.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Судом встановлено, що кредитний договір від 07.09.2018 року між сторонами нотаріально не посвідчувався, що виключає надання відповідачем оригіналу такого договору нотаріусу. А тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису.

Отже, станом на 22 січня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій інших договорів (укладених в простій письмовій формі) чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на обов`язок нотаріуса повідомляти боржника про звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України „Про нотаріат". Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Суд бере до уваги, що відповідач не спростував доводи позивача про те, що він не укладав кредитний договір із ТзОВ „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ", а саме відповідач не надав суду примірник такого договору, або його копію.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі „Ruiz Torija проти Іспанії" метою мотивування є показати сторонам, що їх почули і, таким чином, це сприятиме тому, щоб вони погодились із рішенням. Водночас це зобов`язує суддю обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватись прав сторони захисту. Проте, обсяг обов`язку мотивування може змінюватися залежно від характеру рішення і має аналізуватись у світлі обставин справи. Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання („Van de Hurk проти Нідерландів" §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені („Boldea проти Румунії" §30) і була надана конкретна і чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи („Морейра Феррейра проти Португалії") .

Згідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1362 гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст.ст. 16,18,ЦК України, статті 34,87,88 Закону України „Про нотаріат", п.п.1.1., 1.2., 3.2., 3.4, 3.5 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ", ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40966896, яке розташоване в м. Київ, вулиця Загородня будинок 15 офіс 313, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 22 січня 2021 року, зареєстрованим у реєстрі за номером 5310, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" 17413 гривень 40 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" на користь ОСОБА_1 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17 січня 2022 року.

Суддя: