Справа № 509/6014/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

за участю секретаря судового засідання Савченко М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у смт. Овідіополь за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділення в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває вказана вище цивільна справа.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про відмову від позову та закриття провадження у справі, заперечував проти стягнення з позивач витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження, просив стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до вимог ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, сторона попереджена про наслідки відмови від позову, оскільки, провадження у справі закривається і вона не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для неприйняття відмови від позовних вимог судом не встановлено.

За таких підстав суд вважає, що заява позивача про відмову від позовних вимог підлягає задоволенню, а провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, здійснених відповідачем, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що провадження у справі було закрито внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Разом з тим представником відповідача - адвокатом Котиком Ф.І. не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяла позивач недобросовісно та пред`явила заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мала на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що у задоволенні заяви адвоката Котика Ф.І. про стягнення з позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14000 грн слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 134,141,142, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділення в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності- закрити.

У задоволенні заяви адвоката Котика Ф.І. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14000 грн. відмовити повністю.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кочко В.К.