Справа № 214/4179/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

її представників - адвокатів Зеленяка Є.С., Бугаєць Т.І.,

Шафранової О.В.,

представника заінтересованої особи - Ульянова Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить продовжити дію обмежувального припису, виданого 08 вересня 2021 року Дніпровським апеляційним судом у справі №214/4179/21, на шість місяців, яким покласти на ОСОБА_2 наступні заходи тимчасового обмеження його прав: обмеження спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та малолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 , місця навчання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №261» комбінованого типу» КМР, розташованого за адресою: Кривий Ріг, вул. Спаська, 6-а, місця навчання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: КЗШ І-ІІІ ступенів №21 КМР, розташованої за адресою: вул. Спаська, 8А та місця частого відвідування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 (адреса проживання матері заявниці); заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особою або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2021 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису в її інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2021 року вказане вище рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2021 року було скасовано та ухвалено нове, яким заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису було задоволено частково, а саме видано обмежувальний припис, яким протягом шести місяців, а саме з 31 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року було: обмеженено спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонено ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та малолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 , місця навчання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №261» комбінованого типу» КМР, розташованого за адресою: Кривий Ріг, вул. Спаська, 6-а, місця навчання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: КЗШ І-ІІІ ступенів №21 КМР, розташованої за адресою: вул. Спаська, 8А та місця частого відвідування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 (адреса проживання матері заявниці); заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особою або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Однак, дія вказаного обмежувального припису закінчилась 30 листопада 2021 року та у ОСОБА_1 наявний страх, що ОСОБА_2 продовжить вчиняти щодо неї домашнє насильство фізичної та психологічної форми, свідками якого знову будуть діти, наявність при цьому кримінальних проваджень за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 2 ст. 286 КК України, цивільних справ про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів тільки підвищує ризик того, що вона та її діти можуть знову зазнати домашнього насильства.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Її представники у судовому засіданні наголошували на існуванні ризиків, які можуть призвести до вчинення домашнього насильства, зокрема, що ОСОБА_2 не пройшов програму для кривдників, відносно нього триває розгляд кримінальних проваджень за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 2 ст. 286 КК України, розглядаються цивільні справи про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, відповідачем за якими є ОСОБА_2 , наявний висновок експерта-психолога щодо психотравмувального впливу обставин, що склались на стан здоров`я ОСОБА_1 , а відтак строк дії обмежувального припису слід продовжити.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, зазначив, що ця заява є способом тиску на його довірителя за допомогою законодавства, позаяк з лютого 2021 року ОСОБА_2 проживає в іншому місті, а також підтримав письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису в її інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42-47).

Між тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2021 року вказане вище рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2021 року було скасовано та ухвалено нове, яким заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису було задоволено частково, а саме видано обмежувальний припис, яким протягом шести місяців, а саме з 31 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року було: обмежено спілкування ОСОБА_2 з постраждалими дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонено ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та малолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 , місця навчання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №261» комбінованого типу» КМР, розташованого за адресою: Кривий Ріг, вул. Спаська, 6-а, місця навчання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: КЗШ І-ІІІ ступенів №21 КМР, розташованої за адресою: вул. Спаська, 8А та місця частого відвідування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 (адреса проживання матері заявниці); заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особою або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с.48-60).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається з вище викладеного, строк дії вказаного обмежувального припису закінчився 30 листопада 2021 року, однак у ОСОБА_1 і надалі наявний страх, що ОСОБА_2 продовжить вчиняти щодо неї домашнє насильство фізичної та психологічної форми, свідками якого знову будуть діти, наявність при цьому кримінальних проваджень за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 2 ст. 286 КК України, цивільних справ про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів тільки підвищує ризик того, що вона та її діти можуть знову зазнати домашнього насильства, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даною заявою.

Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, суд, дослідивши долучені заявником в обґрунтування заявлених вимог докази, встановив, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження наявності ризиків щодо повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, зокрема, доказів того, що останнім якимось чином порушувались заборони та обмеження встановлені судовим рішенням, доказів того, що він продовжив свою протиправну поведінку у відношенні до ОСОБА_1 після спливу строку дії обмежувального припису, тощо. Між тим, у поданій заяві навпаки зазначено, що ОСОБА_2 з часу винесення у відношенні нього обмежувального припису не вчиняв фактів домашнього насильства. Разом з тим, суд також зауважує, що докази, які були долучені заявником в обґрунтування вимог щодо продовження обмежувального припису є тотожніми з тими, які були долучені заявником до її заяви про видачу обмежувального припису, інших доказів при цьому надано не було. Посилання заявника в якості існування ризиків продовження ОСОБА_2 вчинення домашнього насильства на наявність у відношенні нього кримінального провадження, суд не приймає до уваги, оскільки події, які слугували підставою для порушення кримінального провадження мали місце до ухвалення судом рішення про видачу обмежувального припису, а наявність кримінального провадження, на думку суду, навпаки є стримуючим фактором з метою не погіршення свого процесуального становища. Разом з тим, суд також не приймає до уваги посилання заявника в якості існування ризиків продовження ОСОБА_2 вчинення домашнього насильства на наявність цивільних справ, в яких він є відповідачем, щодо визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, позаяк їх наявність доводить лише існування між їх учасниками невирішених питань щодо утримання спільних дітей.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що беззаперечних доказів на підтвердження продовження вчинення домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник не надала, а тому підстав вважати, що наявні ризики щодо повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відсутні, а відтак і відсутні підстави для продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати пов`язані із розглядом справи суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 90, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 3501-3505, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Попов.

Повне рішення виготовлено 20 січня 2022 року.