УХВАЛА

23 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/3415/21

провадження № 22-ц/4809/1106/22

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000,00 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог, відповідач у відповідній частині оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху; запропоновано скаржнику у встановлений в ухвалі строк надати до суду апеляційної інстанції виправлену апеляційну скаргу, за змістом якої вказати правильну дату оскаржуваного судового рішення; копії (примірники) виправленої апеляційної скарги з додатками для інших учасників справи; докази сплати судового збору у сумі 4 500,00 грн.

Відповідно до змісту роздруківки з сайту АТ «Укрпошта» з трекінгом поштового відправлення, копію ухвали апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року скаржником отримано 27 жовтня 2022 року (а.с. 103).

01 листопада 2022 року представником скаржника подано до апеляційного суду виправлену апеляційну скаргу у необхідній кількості примірників з додатками. Однак, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не надано.

07 листопада 2022 року та 09 листопада 2022 року апеляційним судом зареєстровано надходження заяв представників скаржника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що скеровані до апеляційного суду 04 листопада 2022 року, додатком до яких є копія платіжного доручення про сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

При цьому, на підтвердження повноважень діяти від імені Державної казначейської служби України у порядку самопредставництва органу державної влади, що є юридичною особою, ОСОБА_2 та Олешком О.М. надано до суду копії витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які містять інформацію про вказаних осіб як представників скаржника.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі, у якості доказу, що підтверджує повноваження Кудакова Ю.В. на підписання апеляційної скарги від імені Державної казначейської служби України, також було надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 жовтня 2022 року, тобто після постановлення апеляційним судом ухвали про залишення апеляційної скарги Державної казначейської служби України у даній справі без руху, суд касаційної інстанції дійшов, зокрема, наступних висновків.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України, ч. 1 ст. 56 ГПК України; близький за змістом припис є у ч. 1 ст. 55 КАС України).

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (ст. 60 ЦПК України, ст. 58 ГПК України, ст. 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у ч.ч. 1 і 4 ст. 62 ЦПК України, ч.ч. 1 і 4 ст. 60 ГПК України, ч.ч. 1 і 4 ст. 59 КАС України.

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон № 390-IX, згідно з яким ч.ч. 3 та 4 ст. 58 ЦПК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 ГПК України і ч.ч. 3 та 4 ст. 55 КАС України виклали у новій редакції: «Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника».

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Враховуючи наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, оскільки витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не є належним доказом на підтвердження повноважень особи діяти від імені органу державної влади у порядку самопредставництва, а передбачені процесуальним законом докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, як представника скаржника узагалі не надавались, апеляційний суд дійшов висновку, що Державною казначейською службою України не дотримано вимог п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України щодо необхідності подання разом з апеляційною скаргою довіреності або іншого документа, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Апеляційним судом враховано, що відповідно доусталеної практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

За ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги намір скаржника реалізувати своє процесуальне право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, апеляційний суд вважає підставним продовжити Державній казначейській службі України встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 127, 260, 261, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити Державній казначейській службі України строк на усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

У межах встановленого строку скаржникунеобхідно надати до апеляційного суду:

- докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу діяти від імені Державної казначейської служби України у порядку самопредставництва

або

- копію документа, що відповідно до вимог процесуального закону посвідчує повноваження Кудакова Ю.В. як представника скаржника.

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич