УХВАЛА

10 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 463/7539/21

провадження № 61-9240ск22

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова Марина Євгенівна про визнання державної реєстрації протиправною та її скасування, визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ :

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення та як на підставу касаційного оскарження посилається на частину другу статті 389 ЦПК України, зокрема, на пункт 3 (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах). Проте в порушення вказаного пункту ОСОБА_1 зазначає обставини справи, а не норми права, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху для уточнення пункту 3 або подачі уточненої касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 сплатила судовий збір та подала уточнену касаційну скаргу, в якій як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), проте повторно зазначає обставини справи та не вказує норму права, щодо якої відсутній висновок про її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та не обґрунтовує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Тобто недоліки касаційної скарги в повному обсязі не усунула, а тому наявні підстави для повернення касаційної скарги особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко