Справа № 446/229/20 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/811/760/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
Провадження №22-ц/811/694/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: відповідача ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокат Менкуш А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 446/229/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року та апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року та додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

30 січня 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( далі по тексту АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за Кредитним договором № Е/ V3804 від 26.06.2008 року в розмірі 18 930,12 доларів США, що за курсом НБУ від 03.12.2019 року 23,95 грн. становить 453 376,37 грн. станом на 03.12.2019 року.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 18 930,12 доларів США, що станом на 03.12.2019 року становить 453 376,37 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором Е/V3804 від 26.06.2008 року.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року оскаржили відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Позивач по справі АТ КБ «Приватбанк» оскаржив рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.12.2020 року та додаткове рішення від 09.02.2021 року.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначають, що вважають оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог на суму 18 930,12 доларів США незаконним, необґрунтованим, таким, що суперечить матеріалам справи. Судом першої інстанції в даних правовідносинах не застосовані норми закону, які підлягали до застосування. Зокрема, суд повинен був застосувати норми закону, які були чинні на час укладення Кредитного договору, зокрема норми ст.58 Конституції та ч.2 ст.5 ЦК щодо чинності закону в часі та ч.4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону за № 3480 від 23.02.2006 року, який був чинний на час укладення Договору іпотеки за №2112 від 26.06.2008 року.

Зазначають, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») в позасудовому порядку у відповідності до ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку» в редакції за № 3480 від 23.02.2006 року, який був чинний на час укладення Договору іпотеки, 03 серпня 2016 року переоформив на себе право власності на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості із ОСОБА_2 за спірним Кредитним договором від 26 червня 2008 року.

Зазначене підтверджується інформаційною довідкою № 122994991 від 07 травня 2018 року із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вважають, що стягувач вже завершив спір у позасудовому порядку, а тому на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону за № 3480 від 23.02.2006 року, який був чинний на момент укладення договору іпотеки, всі наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними. Відтак, зобов`язання припинилося на підставі п.4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», діючого на час укладення договірних зобов`язань та ст.ст. 598, 599 ЦК України.

З приводу зазначеного посилаються на правові позиції Верховного Суду у постановах від 03 квітня 2018 року у справі №911/2798/16; в постанові від 20 червня 2018 року справа № 756/31271/15-ц, в постанові від 05 березня 2018 року, справа № 927/84/16; в постанові від 21 листопада 2018 року справа № 802/1728/16-а.

Вважають, що в оскаржуваному рішенні суд не дав правової оцінки позасудовому врегулюванню спору, а саме реєстрації права власності на предмет іпотеки за кредитом в нотаріальному порядку, що підтверджує запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 15774216 від 03 серпня 2016 року проведене приватним нотаріусом ЛМНО Ростовою Л.О.

Просять скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач по справі АТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі зазначає, що не згідний із оскаржуваними рішеннями суду в частині відмови у задоволенні вимог щодо солідарного стягнення заборгованості із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вважає рішення суду в цій частині незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права через невідповідність висновків суду обставинам справи. В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Позивач не погоджується із висновками суду щодо спливу строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК, що зумовлює припинення зобов`язань поручителя, а отже і відмову кредиторові у позові в разі звернення до суду.

Просить скасувати оскаржувані рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення боргу та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України ( далі по тексту ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Гнатишак О.В. через технічні причини засобів зв`язку не вийшов на зв`язок, просив проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвоката Менкуш А.О. на підтримання доводів апеляційної скарги відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та заперечення апеляційної скарги позивача АТ КБ «Приватбанк» , перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 26.06.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Е/V3804 відповідно до якого відповідачу ОСОБА_2 надано кредитні кошти в розмірі 25 000,00 доларів США на строк до 11.06.2018 року зі сплатою 18 відсотків річних. (а.с.12-16).

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором було забезпечено Договором поруки №1 від 26.06.2008 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 відповідно до якого поручитель ОСОБА_1 зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором. (а.с.17).

26.06.2008 року між ОСОБА_2 (Іпотекодавцем) та ПАТ КБ «Приватбанк» (Іпотекодержатель) укладено договір іпотеки на забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору від 26.06.2008 року № ЕV3804 з повернення кредиту у сумі 25 000 доларів США згідно умов договору.

З метою забезпечення взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, іпотекодавець ОСОБА_2 надав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежитлова будівля, будівля адмінбудинку по АДРЕСА_1 . Загальна площа адмінбудівлі 232,9 кв.м. (а.с.59-63).

Позивач АТ КБ «Приватбанк» виконав п.2.1.2 умов кредитного договору та надав відповідачу ОСОБА_2 кредит в сумі 25 000,00 доларів США.

Відповідачі неналежно виконували взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків внаслідок чого утворилася заборгованість, яка по розрахунках кредитора станом на 03.12.2019 року становить 132 301,46 доларів США та складається із: заборгованості по кредиту (тіло кредиту) 18 930,12 доларів США; 47 164,13 доларів США- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 47 164, 13 доларів США- пеня за несвоєчасну сплату кредиту за договором. Однак, позивач АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачів солідарно 18 930,12 доларів США, а саме заборгованість за кредитом (тілом кредиту).

Задовольняючи позовні вимоги позивача частково, суд стягнув з відповідача ОСОБА_2 18 930,12 доларів США боргу. У стягненні боргу в розмірі 18 930,12 доларів США солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовив. Як на підставу відмови солідарного стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на частину четверту ст. 559 ЦК відповідно до якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду в цілому щодо стягнення грошової суми 18 930,12 доларів США, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Із матеріалів справи встановлено, що 13.11.2014 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вирішено звернути стягнення на нежитлову будівлю, будівлю адмінбудинку загальною площею 232,9 кв.м що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № Е/V3804 від 26.06.2008 року) Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів, правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки (резолютивна частина рішення зазначена дослівно).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.05.2018року встановлено, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» у позасудовому порядку, незважаючи на прийняте Кам`янка -Бузьким районним судом рішення від 13.11.2014 року, на підставі ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону за № 3480 від 23.02.2006 року, який був чинним на момент укладення договору іпотеки від 23.06.2008 року, 03 серпня 2016 року переоформив право власності на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором № Е/V3804 від 26.06.2008 року. ( а.с.52-57).

03 серпня 2016 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Л.О. зареєструвала об`єкт іпотеки, а саме адмінбудівлю АДРЕСА_1 за ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі Договору іпотеки: серія та номер 2112 виданий 26.06.2008 року, видавник: приватний нотаріус Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л.А.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21; Об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля; Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м) 232,9; адреса: АДРЕСА_1 . Номер об`єкта в РПВН: 23648690. (а.с.52).

Номер запису про право власності: 15774216. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:30814944 від 06.08.2016, приватний нотаріус Ростова Л.О., ЛМНО, Львівська область.

Форма власності: приватна. Розмір частки:1/1. Власники: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Код, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, Дніпропетровська обл.. м.Дніпро вул.. Набережна Перемоги, будинок 50 (а.с.53).

Зазначеним вище підтверджено, що позивач АТ КБ Приватбанк вирішив у позасудовому порядку врегулювання спору та на даний час є власником нежитлової будівлі загальною площею 232,9 кв.м, що підтверджено витягами із Державного реєстру .

Доказів відчуження предмета іпотеки від позивача АТ КБ «Приватбанк» третім особам суду не надано.

Відповідно до частини четвертої ст.36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання спору будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Відтак, зобов`язання, яке є предметом спору у даній справі, припинилося на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» ( в ред.. за № 3480 від 23.02.2006 року, який був чинним на час укладення договору іпотеки).

Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2018 року у справі № 911/2798/16, у постанові від 20 червня 2018 року справа № 756/31271/15-ц прописав, що після позасудового врегулювання спору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є недійсними на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотеко держателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи та вирішив спір відповідно до вимог позовної заяви, не надавши оцінки поясненням відповідачів, які викладені у відзиві на позовну заяву та надані представником відповідачів-адвокатом С.Огірко.

Враховуючи те, що спір між сторонами врегульовано у позасудовому порядку, доводи апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» щодо солідарного стягнення заборгованості є безпідставні.

Із врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» до часткового задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції до скасування.

Відповідно до ч.1 п.п.1,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п.1,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року та додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівськоїоблачсті від 09 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) , ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати по оплаті судового збору в розмірі 10 201 грн. ( десять тисяч двісті одна) грн..

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 червня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк