Справа № 314/5553/21
Провадження № 2/314/377/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року м.Вільнянськ

Справа № 314/5553/21;

Провадження № 2/314/1478/2022;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Билименко Т.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач Вільнянська міська рада як орган опіки та піклування;

-третя особа ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради як органа опіки та піклування, третя особа: ОСОБА_2 про повернення дитини відібраної без позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вільнянської міської ради як органа опіки та піклування, третя особа: ОСОБА_2 про повернення дитини відібраної без позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.09.2020, було задоволено частково позов Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , відібрано малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 та батька, ОСОБА_1 . Малолітню ОСОБА_4 передано Вільнянській районній державній адміністрації Запорізькій області як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, а також, стягнуто аліменти з батьків на користь малолітньої у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з моменту фактичного відібрання ОСОБА_4 .

На даний час обставини, які були підставою для відібрання дитини відпали. Позивач ОСОБА_1 змінив своє ставлення до дитини, володіє достатніми навичками по догляду за дитиною та не ухиляється від догляду за нею. Наразі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має задовільний стан здоров`я, медичний догляд за нею здійснюється регулярно. Позивач ОСОБА_1 забезпечує дитину належним харчуванням, вона має стабільну вагу, загрози життю та здоров`ю ОСОБА_4 не має. Матеріальне становище сім`ї покращилось, оскільки позивач має роботу. Також покращились й умови проживання дитини, її забезпечення та розвиток.

Окрім зазначеного, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.09.2020, також стягнуто аліменти з батьків на користь малолітньої дитини у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з моменту фактичного відібрання ОСОБА_4 . Позивач вважає, що у разі задоволення позову, необхідно також вирішити питання щодо припинення стягнення з позивача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в повному обсязі. Надала до суду висновок виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області № 02-02-12/710 від 05.10.2022 про недоцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не надала.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, у зв`язку з чим, з метою уникнення затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів, а тому вважає можливим розглянути справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області, роз`яснено права сторін.

Ухвалою суду від 08.09.2022 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

25.10.2022 до суду надійшов висновок виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області № 02-02-12/710 від 05.10.2022 про недоцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 .

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази, суд

встановив

рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.09.2020, було задоволено частково позов Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відібрано малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_2 та батька, ОСОБА_1 . Малолітню ОСОБА_4 передано Вільнянський районній державній адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, а також, стягнуто аліменти з батьків на користь малолітньої у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту фактичного відібрання ОСОБА_4 (а.с. 5-7).

Позивач вважає, що на даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, і суд за заявою батьків може повернути дитину батькам.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Також у справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76).

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали.

Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини на підставі наведеної статті судам необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків). У протилежному випадку створюватимуться умови для безпідставної передачі дитини її батькам та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушуватиме справедливу рівновагу між інтересами батьків та дітей.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.09.2020, було відібрано малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_2 та батька, ОСОБА_1 . Малолітню ОСОБА_4 передано Вільнянський районній державній адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, а також, стягнуто аліменти з батьків на користь малолітньої у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту фактичного відібрання ОСОБА_4 .

Відповідно до наведеного рішення суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 02 квітня 2020 року виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)(а.с.7).

Згідно довідки виконавчого комітету Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 22.04.2020 року № 226 про склад сім`ї ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять сама ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт НОМЕР_2 ) , співмешканець - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт НОМЕР_3 ) , дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (власник, не проживає), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син власника, не проживає), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (дочка власника , не проживає), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (онук власника, не проживає), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (онук власника, не проживає), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (онука власника, не проживає), ОСОБА_11 (онук власника, не проживає).

До служби у справах дітей Вільнянської райдержадміністрації надійшло повідомлення КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» від 27.04.2020 № 772 про те, що 01.04.2020 року до приймального відділення КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» була доставлена ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_10 з малолітньою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`ю супроводжувала сімейний лікар, яка повідомила, що батьки не володіють навичками догляду за дитиною. При госпіталізації виставлений діагноз: гіпотрофія аліментарного ґенезу(внаслідок недостатнього харчування). Мати самостійно навиками догляду не володіє, не врівноважена, схильна до нападів агресії.

Відповідно до інформації КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» Вільнянської районної ради від 25.03.2020 № 520, планувався перевід дитини з КЗ «ОПЦ» ЗОР до ВПН ЗОДКЛ з діагнозом: Гіпоксично-ішемічна енцефалопатія, неонатальна жовтяниця. Мати дитини, ОСОБА_2 , у категоричній формі відмовилась від переводу дитини, виписана додому 20.03.2020 року під розписку. Вдома мати дитину не годувала, у дівчинки з`явились ознаки кон`юнктивіту. Дитину разом з матір`ю та співмешканцем матері, ОСОБА_1 , госпіталізували до дитячого відділення КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» Вільнянської районної ради. За час перебування у відділенні мати дитини за донькою не доглядала, виявляла напади агресії (на зауваження лікарів кричала, била ногами двері, стіни, здійснювала напади на медичний персонал). До відділення неодноразово викликали поліцію та швидку психіатричну допомогу. ОСОБА_2 має психічні розлади, перебуває на обліку лікаря-психіатра. ОСОБА_10 також є інвалідом загального захворювання та перебуває на обліку лікаря-психіатра.

Службою у справах дітей райдержадміністрації 26 березня 2020 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_10 було здійснено профілактичну бесіду, попереджено про відповідальність за ухилення від догляду за дитиною, взято зобов`язання допускати медичних працівників до дитини з метою контролю за вагою та станом здоров`я. Того ж дня, подружжя покинули лікувальний заклад.

31 березня 2020 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло повідомлення КНП «Вільнянський ЦПМСД» Вільнянської районної ради від 31.03.2020 № 395 про те, що 27.03.2020, 28.03.2020 та 30.03.2020 при активному відвідуванні новонародженої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікарем-педіатром АЗПСМ с. Солоне ОСОБА_13 було встановлено, дитина не має дитячого ліжечка, дитячих речей, дитячого харчування. При проведенні повторної антропометрії повторно підтверджено, що дитина недобирає у вазі (за 13 днів дитина набрала 80 грам). Батьки відмовляються купувати для дитини молочну суміш через відсутність коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_11 родина ОСОБА_14 була відвідана комісією у складі представників служби у справах дітей райдержадміністрації, Вільнянського РЦСССДМ, Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП у Запорізькій області та лікарів. На момент відвідування у будинку було холодно, відсутні продукти харчування та дитяче харчування. Дитина мала критичну вагу та понижену температуру тіла. Батьки мотивували відсутність продуктів неможливістю зареєструвати дитину та оформити соціальну допомогу через карантинні заходи. Родині було запропоновано разом з дитиною госпіталізуватися до дитячого відділення. Під час госпіталізації було зафіксовано тяжкий стан дитини.

02 квітня 2020 року батьки зареєстрували народження дитини ( ОСОБА_1 визнав батьківство) та звернулись до УСЗН райдержадміністрації з заявою про призначення державної соціальної допомоги при народженні дитини.

16 квітня 2020 року надійшло повторне повідомлення КНП «Вільнянський ЦПМСД» Вільнянської районної ради від 16.04.2020 № 468 про прийняття рішення про негайне відібрання дитини.

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей райдержадміністрації з заявою про влаштування доньки до КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Питання про соціальний захист ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 27.04.2020 року. Комісією було прийняте рішення, звернутись до суду з позовом про відібрання малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП у Запорізькій області з повідомленням про злісне ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, яке призвело до тяжких наслідків для життя та здоров`я дитини. На час здійснення перевірки правоохоронних органів забезпечити перебування ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дитячому відділенні КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» Вільнянської районної ради.

Розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації від 05.11.2020 року № 266 «Про надання статусу дитині, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 » малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови Чернігівської районної державної адміністрації від 23.11.2020 № 170 про створення прийомної сім`ї на базі родини ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та влаштування на виховання та спільне проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 влаштована до сім`ї ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

На момент передачі малолітньої ОСОБА_4 прийомним батькам, згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого, у дитини встановлено діагноз: вроджена вада серця, гемодинамічний стеноз легеневої артерії, серцева недостатність І ст., білково-енергетична недостатність І ст., пупкова кила, змішана гемангіома заушної ділянки зліва, плеча зліва, синдром рухових порушень, дисфункція шлунково-кишечного тракту.

За час перебування дитини в прийомній сім`ї стан здоров`я Начальної ОСОБА_17 значно поліпшився. Дитина була прооперована за медичними показниками, курс реабілітації проходив добре. Дитина почуває себе задовільно.

03.04.2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , народила дитину, ОСОБА_18 . За інформацією КНП «Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» дитина з матір`ю виписана додому з діагнозом: перинатальна енцефалопатія. При відвідуванні дитини сімейним лікарем та фельдшером стало відомо, що ОСОБА_2 не може здійснювати догляд та харчування за дитиною, веде себе агресивно, показувати дитину відмовляється, що несло загрожу життю новонародженої дитини.

За інформацією Вільнянського міського центру соціальних служб від 08.04.2022 № 61, на підставі повідомлення сімейного лікаря, було здійснено відвідування родини ОСОБА_2 , яка до фахівця не вийшла. Неодноразові спроби фахівців із соціальної роботи надати допомогу, не мали успіху.

Районним педіатром ОСОБА_19 у супроводі представників поліції була відвідана родина ОСОБА_2 , дитину оглянуто, надано рекомендації з догляду та годування новонародженої. Родині Беккер-Начальному були надані предмети догляду за дитиною, одяг та дитяче харчування.

Під час контрольного відвідування родини районним педіатром у супроводі представників поліції 09.04.2022 було встановлено, що немовля лежало замотане в ганчір`я, брудне, на огляд не реагувало, голодне. У памперсі дитини виявлені сліди крові. При проведені антропометрії вдома немовля мало вагу 1900гр (вага при народженні 2200гр). Стан дитини зумовлений тим, що батьки дитину не годували. ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_10 не змогли назвати час останнього харчування дитини, показали пляшечку із сумішшю. Все дитяче харчування, яке було надано родині напередодні, було запаковане. Дитині був встановлений діагноз: «Гіпотрофія ІІ ступеня тяжкості. Неональна жовтяниця. Вроджена вада серця. Інфекційний гемо коліт».

У зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, було прийняте рішення про негайну госпіталізацію дитини до стаціонару КНП «Вільнянська БЛ», про що було надано роз`яснення батькам, які відмовились госпіталізуватися з дитиною.

За інформацією КНП «Вільнянська БЛ» від 11.04.2022 до дитячого відділення у супроводі районного педіатра прибула новонароджена, ОСОБА_20 , без матері. Під час надходження стан дитини важкий, дитина квола, крик слабкий, має дефіцит маси 9%, виражена жовтушність шкіряних покривів, пупковий залишок мокне, з гнійними виділеннями.

Виконавчий комітет Вільнянської міської ради звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовною заявою про відібрання новонародженої дитини, ОСОБА_21 , у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав. Вільнянським районним судом Запорізької області позов задоволено.

Виконавчий комітет Вільнянської міської ради, як орган опіки та піклування, керуючись пунктом 2 частини 1 ст. 164, 170 СК України, беручи до уваги матеріали справи, у зв`язку із ситуацією, коли залишення дитини з батьками є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, в інтересах малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає недоцільним повернення малолітньої батьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В своєму позові ОСОБА_10 зазначає, що він змінив своє ставлення до дитини. Володіє достатніми навичками по догляду за дитиною, його матеріальне становище покращилось так як він пішов працювати, на підтвердження цих фактів жодного доказу позивачем не надано, а відповідач взагалі спростував твердження позивача надавши письмові докази. Окрім того той факт, що ОСОБА_17 зараз має задовільний стан здоров`я, за нею здійснюється медичний догляд, має стабільну вагу є заслугою не позивача, а прийомної сім`ї ОСОБА_22 .

Таким чином в порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка покладає обов`язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем на підтвердження позовних вимог не надано суду жодного доказу, які б у належний спосіб підтверджували ті обставини на які посилається позивач.

Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм права, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

1.У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради як органа опіки та піклування, третя особа: ОСОБА_2 про повернення дитини відібраної без позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.11.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 29.09.2000, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вільнянська міська рада як орган опіки та піклування, , адреса: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Бочарова, будинок 4.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

07.11.2022