СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10551/22

пр. № 2/759/4237/22

09 листопада 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (01032, м. Київ, вул.Саксаганського, 105), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., вчинений 29.07.2019р. та зареєстрований у реєстрі за № 1361 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 34 864,47 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 03.03.2013р. між нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт» було укладено договір № 104551142 на надання та використання платіжної картки з встановленням кредитного ліміту (оформлено шляхом подання заяви до банку). Згодом ПАТ «Банк Руский Стандарт» змінило свою назву на АТ «Банк Форвард». Відповідно до умов вказаного договору позивачу було видано картку № НОМЕР_1 з терміном дії картки до 30.06.2014р. По закінченню терміну дії картка позивачу не перевипускалась. Вказані відомості були повідомлені відповідачем листом від 30.09.2019р. № 14/1-05-2951. Зважаючи на встановлений банком кредитний ліміт ( 8500- 14.10.2013р.) максимальнао можлива сума заборгованості по тілу кредиту станом на 17.10.2013р. не могла перевищувати 8 500,00 грн.

Будь-яке наступне збільшення кредитного ліміту: 19.01.2016 р. та 22.03.2017р., позивач не ініціював та жодної можливлсті ним скористатися не мав, адже як повідомив сам відповідач, картка мала термін дії до 30.06.2014р. та не перевипускалась. Всі отримані кошти від відповідача грошові кошти були повернуті йому позивачем. Лише за період після 17.10.2013р. позивачем на користь банку було сплачено 18 019,00 грн.

Надані відповідачем відомості щодо «заборгованості за сумою кредиту» не можуть бути дійсними, адже майже в чотири рази перевищують кредитний ліміт,яким позивач міг скористатись в межах строку дії картки, не кажучи вже проте, що заборгованість позивача взагалі не підтверджена жодним належним доказом.

27.08.2019р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження № 59891737 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. № 1361 від 29.07.2019р. щодо задоволення вимог ПАТ «Банк Форвард» про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 29.07.2019р., тобто на момент, коли вже були скасовані зміни, внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 та діяла редакції переліку, яка передбачала, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Окрім, відсутності нотаріально посвідченої угоди, нотаріусу для вчинення виконавчого напису не могли бути подані засвідчені стягувачем виписка з рахунку боржника за період з 28.09.2017р. по 02.12.2017р., що містила б достовірні відомості про суми заборгованості та строки її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.09.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

03.03.2013р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт» було укладеного договір № 104551142 на надання та використання платіжної картки з встановленням кредитного ліміту (оформлено шляхом подання заяви до банку), рахунок картки НОМЕР_2 , ставка по кредитному ліміту 4.99% щомісячно/а.с.9/.

29.07.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. був вчинений виконавчий напис № 1361.

З виконавчого напису вбачається, що період, за який проводиться стягнення - з 28.09.2017 року по 02.12.2017 року.

Сума заборгованості за виконавчим написом складає 34 864,47 грн., з яких: - 33 281, 10 грн. ; заборгованість за процентами та комісіями становить 1583,37 грн.

Крім того із позивача на користь відповідача стягнуто 850,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження ВП № 59891737.

Судом встановлено, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» є правонаступником ПАТ «Банк Форвард», офіційне найменування банку з 25.07.2018р. змінено на АТ «Банк Форвард».

В листі АТ «Банк Форвард» від 30.09.2019р. № 14/1-05-2951 вказано, що термін дії картки становив 1 рік (до 30.06.2014р.) та по закінченню терміну дії картка клієнтові не перевипускалася./а.с.14/.

Позивачем надано квитанції за період з 2013р. по 2017 р. з яких вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала кредит/а.с.17-32/.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. ст.88 Закону України « Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року / в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року /.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем не доведено, що ним було передано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи відповідно до вище приведеного Переліку.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст.88 Закону України « Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідачем та третіми особами належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин надано до суду не було.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому товариством нотаріусу

Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має товариство при зверненні до нотаріуса.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед товариством, не спростованої відповідачем, враховуючи, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд, керуючись принципом змагальності сторін, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 11 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (01032, м. Київ, вул.Саксаганського, 105), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотраілаьного округу Київської обалсті Кондратюка Віктора Станіславовича, вчинений 29 липня 2019 року та зареєстрований у реєстрі за № 1361 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (код за ) заборгованості у розмірі 34 864,47 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (01032, м. Київ, вул.Саксаганського, 105, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992, 40 грн. ( дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко