ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/770/22

Провадження № 22-ц/4820/1679/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя - доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сахновецької сільської ради Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області в складі судді Столковського В.І. від 30 серпня 2022 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В травні 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до Сахновецької сільської ради, вказував, що 19.01.2009 року між ним та ТОВ СГП «Агрос-Віста» укладений договір купівлі-продажу, за яким продавцем передано, а покупцем набуто у власність товар - млин та маслобійку. Набуте позивачем майно на підставі цього договору купівлі-продажу знаходиться у нежитловому приміщенні, розташованому по АДРЕСА_1 . Придбане майно становить невід`ємну частину цього виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 119,1 кв.м.

20.10.2020 року ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на вказане нерухоме майно. Право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 не зареєстровано за жодною особою.

Позивач вказує, що він із моменту набуття права власності на млин та маслобійку, які є невід`ємною частиною відповідної господарської споруди, добросовісно, безперервно та відкрито використовує виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 .

Тому вважає, що наявні підстави для визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним у порядку набувальної давності право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 119,1 кв.м, розташований в АДРЕСА_1 .

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.08.2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити його позов. На його думку, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Не враховано, що млин і маслобійка, які розташовані у виробничому будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, загальною площею 119,1 кв.м, в АДРЕСА_1 , є конструкційною частиною вказаної будівлі, оскільки його демонтаж неможливий без пошкодження покрівлі та стін приміщення, а також призведе до неможливості в подальшому використання млина за його цільовим призначенням.

Позивач добросовісно, безперервно і відкрито володів протягом 13 років цією будівлею і тому наявні підстави для визнання за ним права власності на будівлю за набувальною давністю.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник позивачки просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 19.01.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ СГП «Агрос-Віста» укладений договір купівлі-продажу, предметом якого є млин і маслобійка, які придбано позивачем за грошові кошти в загальній сумі 3977 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі від 20.01.2009 року комісія у складі виконавчого директора ОСОБА_6, керуючого підрозділом ОСОБА_2 , при участі: члена спілки співвласників ОСОБА_3 , завідуючої господарством ОСОБА_5 продали ОСОБА_1 млин вартістю 281 грн. та маслобійку вартістю 3696 грн., які знаходяться у оренді ТОВ СГП «Агрос-Віста».

Рішенням виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 10 від 23.03.2018 року присвоєно поштову адресу будівлі млина - АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» від 26.05.2021 року № 103, а також інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 268488028 від 31.07.2021 року право власності та користування на нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1 , за будь-якою фізичною чи юридичною особою не зареєстроване.

Як вбачається з довідки ТОВ «Добробут-земвпоряд» № 45/09 від 10.05.2022 року, інженером із інвентаризації майна ОСОБА_4 05.05.2022 року здійснено виїзд за місцем розташування виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 119,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У результаті обстеження встановлено те, що у вказаній будівлі розташовані конструктивні рухомі речі, а саме: млин та маслобійка. Млин є конструкційною частиною вказаної будівлі, оскільки його демонтаж неможливий без пошкодження покрівлі стін та приміщення, а також призведе до неможливості в подальшому використання млина за його цільовим призначенням. Маслобійка є рухомим майном, яке без пошкодження елементів зазначеного нежитлового приміщення може бути переміщене у просторі.

Правовстановлюючі документи на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 119,1 кв. м, розташований у АДРЕСА_1 відсутні, право власності на дане нерухоме майно на час продажу млина та маслобійні не було зареєстроване за ТОВ СГП «Агрос-Віста» в установленому законом порядку. Договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна не укладено та його нотаріально не посвідчено.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач при укладенні правочину від 19.01.2009 року щодо млина та маслобійки знав про відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, тобто, усвідомлював відсутність у нього підстав для набуття права власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 119,1 кв.м у передбаченому законом порядку, а отже, його володіння цим майном не є добросовісним, що виключає можливість його набуття за набувальною давністю.

Так, згідно з статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, суд першої інстанції правильно констатував, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже, для застосування набувальної давності володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Суд першої інстанції правильно вказав, що позивач на час укладення договору був цілком обізнаний щодо відсутності у продавця ТОВ «Агрос-Віста» правовстановлюючих документів на будівлю, попри те, що продане майна є невід`ємною частиною самої будівлі. Це свідчить про те, що і продавець ТОВ «Агрос-Віста» не міг набути право власності на це майно окремо від будівлі, складовою частиною якої воно є.

Крім того, згідно акта-приймання-передачі від 20.01.2009 року відчужене позивачу майно (млин та масло бійка) перебувають в оренді ТОВ «Агрос-Віста».

Ці обставини цілком свідчать про те, що позивач ще при укладенні правочину від 19.01.2009 року щодо млина і маслобійки знав про відсутність правовстановлюючих документів на спірну будівлю у АДРЕСА_1 , а отже, усвідомлював, що володіє та користується цією будівлею без жодних правових підстав.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що в діях позивача відсутня така ознака набувальної давності як добросовісність володіння, що виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк