КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк С.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8697/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерськогорайонного суду м. Києва від 01 червня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Позняки-Автосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2021 року ТОВ «Позняки-Автосервіс» звернулось до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 є власницею паркомісця НОМЕР_2, секція «А» за адресою: АДРЕСА_1 .

Між ТОВ «Позняки-Автосервіс» та відповідачкою 01 березня 2007 року було укладено договір № 1-03-28А/СТ13 про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території.

За умовами вказаного договору власник передає, а виконавець приймає на обслуговування місце НОМЕР_1 секції «А» підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належать власникові на праві приватної власності.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 свого обов`язку по оплаті наданих ТОВ «Позняки-Автосервіс» послуг у відповідачки утворилась заборгованість, розмір якої станом на 01 березня 2021 року склав 11031,66 грн, з яких: 9085 грн основного боргу, 1119,43 грн - інфляційна складова боргу, 281,37 грн - 3% річних, 545,85 грн - пеня.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач збільшив свої позовні вимоги та зазначив, що станом на 01 липня 2021 року заборгованість складається з: 10 605,00 грн - основного боргу, 1139,68 грн - інфляційної складової боргу, 287,74 грн - 3% річних, пеня - 556,09 грн.

Посилаючись на те, що відповідачка не сплачує кошти на погашення заборгованості добровільно, позивач просив суд стягнути на його користь із ОСОБА_1 заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Позняки-Автосервіс» заборгованість за надані послуги в розмірі 10 605,00 грн - основного боргу, 1139,68 грн - інфляційної складової боргу, 287,74 грн - 3% річних, пеня - 556,09 грн та 2270,00 грн - судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

У апеляційній скарзі вказує, що суд не надав належну оцінку поясненням та доводам відповідача під час розгляду справи. Зазначає, що позивач не надав суду належних доказів понесених ним витрат на утримання паркінгу. Стверджує, що не підписувала додаткову угоду, відповідно до якої було збільшено розмір щомісячної плати за надані позивачем послуги. Посилається також на те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання відповідачки про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

До своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яковлєв І.О., додала клопотання: про призначення почеркознавчої експертизи по справі, про витребування доказів (оригіналів розрахункових документів, що підтверджують факти виконання роботи по утриманню та експлуатації стоянки, оригінал журналу обліку транспортних засобів автостоянки та журнал обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів), про витребування доказів (оригінали квитанцій по оплаті платежів ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Позняки-Автосервіс», оригінал виписки банківського розрахункового рахунку ТОВ «Позняки-Автосервіс» про рух коштів між ТОВ «Позняки-Автосервіс» та ОСОБА_1 ).

Апеляційний суд вважає, що зазначені клопотання не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що з аналогічними клопотаннями відповідач звертався до суду першої інстанції, у задоволенні таких клопотань судом було відмовлено.

При цьому суд врахував, що представник відповідачки не надав жодних доказів на підтвердження спроби отримати докази щодо наданих послуг та здійснених між сторонами розрахунків в самостійному порядку з огляду на те, що у пункті 2.1.6. договору встановлено обов`язок виконавця за вимогою власника надавати йому інформацію, відносно витрат по утриманню і експлуатації стоянки.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивач ТОВ «Позняки-Автосервіс» не скористався.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 12 588,52 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що 01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та Автосервісом укладено договір № 1-03-28А/СТ13 про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, відповідно до умов якого власник передає, а виконавець приймає на обслуговування місце НОМЕР_1 секції «А» підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належать власникові на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 2.2.4. договору власник зобов`язується вчасно сплачувати виконавцеві вартість послуг та свою частку у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки згідно умов цього договору.

У пункті 3.1.1. договору закріплено право виконавця вимагати від власника своєчасної сплати вартості послуг та його частки у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки.

Згідно з пунктом 4.2. договору вартість послуг включає: водопостачання, електроенергію, телефон, касове обслуговування, охорону, прибирання стоянки і прилягаючої території, загальногосподарські витрати, заробітну плату обслуговуючому персоналу, обов`язкові відрахування, збори, платежі і податки, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до пункту 4.5. договору оплата здійснюється власником у національній валюті в касу, або на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 25-го числа поточного місяця.

У пункті 7.1. договору сторони визначили, що даний договір складений строком на 3 роки з 01 березня 2007 року по 28 лютого 2010 року включно.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

У частині першій статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з пунктом 15 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 16 цих же Правил на всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання, а за довготермінове - на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу.

За умовами Додаткової угоди № 3 від 01 квітня 2015 року щомісячна плата за утримання автостоянки складає 340 грн за обслуговування одного машиномісця.

Як зазначив позивач та не заперечувала відповідачка, з 01 березня 2018 року відповідачка у повному обсязі не сплачує витрати за обслуговування машиномісця та не бере участі у витратах по утриманню підземної автостоянки та прилеглої території.

Відповідно до розрахунку позивача, розмір основного боргу відповідачки за період з 01 березня 2018 року по 01 липня 2021 року становить 10 605 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, інфляційна складова боргу становить 1139,68 грн, розмір 3% річних з простроченої суми становить 287,74 грн. Крім того, відповідно до п. 5.3 укладеного між сторонами договору, за несвоєчасне внесення платежів нарахована пеня у розмірі 556,09 грн.

Вказані розрахунки не викликають у суду сумнівів у їх коректності та не спростовуються відповідачем.

Належні та допустимі докази ненадання позивачем обумовлених у договорі послуг чи їх надання будь-якою іншою особою відсутні. Відсутні у матеріалах справи і докази звернення ОСОБА_1 до ТОВ «Позняки-Автосервіс» із претензіями щодо якості наданих послуг чи із вимогою про розірвання договору.

Суд першої інстанції також звернув увагу,що долучені представником відповідача до матеріалів справи фотознімки щодо неналежного, на його переконання, утримання стоянки не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплати послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, адже відповідно до пункту 2.2.5 договору власник зобов`язується у випадках виявлення несправності конструкцій, устаткування і комунікацій стоянки негайно інформувати про це виконавця.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 10 605,00 грн - основного боргу, 1139,68 грн - інфляційної складової боргу, 287,74 грн - 3% річних, пеня - 556,09 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи оцінюються судом критично, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, як видно із матеріалів справи, відповідачка була повідомлена про відкриття провадження у справі та скористалась правом на подання відзиву, заявлення клопотань та надання додаткових доказів. Представник відповідачки неодноразово знайомився із матеріалами справи. Відтак, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та не забезпечив сторонам реалізацію їх прав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, надані відповідачем, та не задовольнив заявлені клопотання, були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди апелянта із висновком суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи. Із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам висловленим під час розгляду справи в суді першої інстанції, яким судом надана належна оцінка, що свідчить про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи відповідача.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Ігнатченко

С.І. Савченко