ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м.Суми

Справа №574/792/21

Номер провадження 22-ц/816/876/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі:Буринська міська рада Сумської області, ОСОБА_2 .

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рижова Сергія Євгеновича на рішення Буринського районного суду Сумської області від 16 червня 2022 року, в складі судді Гук Т.Р., ухвалене у м. Буринь, повний текст судового рішення виготовлено 27.06.2022 року.

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду у грудні2021 року із позовною заявою, позивач остаточно уточнивши свої вимоги,просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області від 04.06.2020 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1800 площею 1,000 га по АДРЕСА_1 . Скасувати рішення державного реєстратора 36849757 від 10.06.2021 року про державну реєстраціюна підставі рішення Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області від 04.06.2020 права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1800, площею 1,000 га.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Виконавчого комітету Слобідської сільської ради народних депутатів № 23 від 20.07.1997 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Вказує, що вона є спадкоємицею ОСОБА_4 . Відповідно до довідки виданої Слобідською сільською радою Буринського району Сумської області, згідно відомостей погосподарського обліку Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області площа земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у домогосподарстві будинку АДРЕСА_2 становить 0,40 га. Рішенням Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області від 04.06.2020 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян» ОСОБА_2 отримав у власність земельні ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 1,7210 га, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1800 площею 0,5 га. Зазначає, що 10.06.2020 року здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1800 площею 0,5 га за ОСОБА_2 , яка фактично була успадкована нею після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 16 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку набула право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою в розмірі 0,5 га. Крім того, позивачкою не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження чинності на момент смерті ОСОБА_4 вищевказаного заповіту, посвідченого 30.04.2008 року, прийняття позивачкою у встановленому законом порядку спадщини ОСОБА_5 , а також відсутності в останньої інших спадкоємців, в тому числі, які мають обов`язкову частку у спадщині та її прийняли. Крім того, позивачем не доведено, що земельна ділянка передана у власність відповідачу ОСОБА_2 є тією ж земельною ділянкою, ОСОБА_6 передавалась у власність рішенням Слобідською сільською Радою народних депутатів рішення №23 від 20.07.1993 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування», а відтак і порушення своїх прав.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Рижова Сергій Євгенович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи,просить скасувати рішення судупершої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що Буринська міська рада маючи технічну документацію на земельну ділянку передану у приватну власність ОСОБА_2 , виявила, що до складу переданої ОСОБА_2 земельної ділянки увійшла земельна ділянка, належна позивачу. Крім того, Буринська міська рада визнала факт протиправної передачі відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , успадкованої позивачем після смерті ОСОБА_4 . При цьому відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів на спростування обставин визнаних Буринською міською радою, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню. Зазначає, що суд всупереч вимог процесуального законодавства в оскаржуваному рішенні помилково вказав про те, що позивачем не доведено того, що спірна земельна ділянка є тією ж земельною ділянкою, яка ОСОБА_4 передавалась у власність рішенням Слобідської сільської ради народних депутатів від 31.07.1993 року № 28. Крім того, суд першої інстанції не врахував того, що вищевказане рішення є підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку позивача, як спадкоємця після смерті ОСОБА_4 . Крім того, під час судового розгляду суд не з`ясував сумнівів щодо добросовісності позивача у здійсненні своїх процесуальних прав і не витребував доказів на підтвердження своїх сумнівів щодо прийняття позивачем спадщини після ОСОБА_4 .

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами викладеними в ній та зазначає, що в матеріалах цивільної справи є довідка Буринської міської ради Сумської області від 14.02.2020 року № 59 де вказано, що спірна земельна ділянка не передавалася у власність на ОСОБА_4 ні будь кому іншому, що спростовує доводи позивача про визнання позову. Крім того, Буринська міська рада Сумської області не надсилала йому свого відзиву чим порушила порядок його подання. Вказує, що за зареєстрованою за ним спірною земельною ділянкою не визначена саме адреса АДРЕСА_2 , і доказів, що вона знаходиться саме за цією адресою матеріали справи не містять. Крім того, у справі відсутній доказ оформлення спірної ділянки спадкоємцем ОСОБА_4 . Вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Від відповідача Буринської міської ради Сумської області відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позивач та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Буринськоїміськаї ради Сумської області, в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргане підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно заповіту, посвідченого 30.04.2008 року секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області Ліщенко О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №282, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і, на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_7 , 1990 року народження (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 17.09.2011 р. зареєстрували шлюб, прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 (а.с.8).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі станом на 23.10.2008 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_10 за зверненням до Буринської районної державної нотаріальної контори. Дані про особу яка звернулася за прийняттям спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_10 в матеріалах справи відсутні.

Отже, ствердження позивача, вона у встановлений законом порядку звернулася за прийняттям спадщини за заповітом не доведено переконливими доказами, а відповідно до ст. 81 ЦПК України саме на неї покладено обов`язок підтвердити той факт, що вона є належним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину.

Заяв від неї про витребування таких доказів через існування у неї труднощів в надані таких доказів до суду першої інстанції не надходило, а тому місцевий суд дотримуючись принципу цивільного судочинства диспозитивності не мав такого права самостійно їх витребувати.

Ці обставини вказують на необґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував сумнівів щодо добросовісності позивача у здійсненні своїх процесуальних прав і не витребував доказів на підтвердження своїх сумнівів щодо прийняття позивачем спадщини після ОСОБА_4 .

Рішенням Виконавчого комітету Слобідської сільської Ради народних депутатів №23 від 20.07.1993 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування» ОСОБА_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , було передано у власність земельну ділянку, яка розташована за цією ж адресою, площею 0,5 га, в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,45 га, а для обслуговування житлового будинку 0,05 га (а.с.9).

Згідно довідки Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області від 20.08.2020 №683/02-25 відповідно до відомостей погосподарського обліку Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області (особовий рахунок НОМЕР_2 , 2006-2010 роки) площа земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у домогосподарстві будинку АДРЕСА_2 , головою якого була ОСОБА_4 , 1930 року народження, як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 0,40 га (а.с.11).

Доказів щодо виділення померлій ОСОБА_4 за життя в натурі переданих їй у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 саме площею 0,5 га, в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,45 га, а для обслуговування житлового будинку 0,05 га позивачем перед судом не доведено.

Рішенням 41 серії 7 скликання Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області від 12.08.2020 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . (а.с.10).

Як пояснила позивач в апеляційному суді вона отримавши дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, але такої документації до цього часу не виготовлено.

Рішенням 36 сесії 6 скликання Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області від 31.01.2014 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок" надано жителю с. Слобода ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га (а.с. 71).

Рішенням 39 сесії 7 скликання Слобідської сільської ради Сумської області від 04.06.2020 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадян за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області та надано ОСОБА_2 безоплатно у власність земельні ділянки: з кадастровим номером :01:000:1801, площею 1 га; з кадастровим номером :01:000:1799, площею 0,2210 га та земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1800, площею 0,500 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 . (а.с.12).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1800, площею 0,5 га (а.с.13).

Згідно листа Слобідської сільської ради Буринського району від 05.10.2020 року адресованого ОСОБА_1 , останній було повідомлено, що Слобідська сільська рада не надавала жодних дозволів на незаконне заволодіння земельними ділянками, у т.ч. ОСОБА_2 01.10.2020 року членами постійної комісії сільської з питань агропромислового розвитку, соціального розвитку села, земельних і водних ресурсів, екологічні та довкілля, транспорту, зв`язку, будівництва, житлово-комунального та дорожнього господарства, розвитку підприємства за участі ОСОБА_2 було здійснено огляд земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яку використовує ОСОБА_2 та її сім`я. Межі фактичного користування встановлені за ознаками на місцевості. ОСОБА_2 пояснив, що така конфігурація земельної ділянки склалася внаслідок помилки і він готовий спільно з нею здійснити поділ існуючої земельної ділянки на 2 частини і одну з них передати їй у власність шляхом дарування (а.с.14).

Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року №561-ХІІ (в редакції, що діяла на день отримання ОСОБА_4 земельної ділянки) розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Статтею 6 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

Згідно із ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

За правилами встановленими ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (в редакції,що діяла на день отримання ОСОБА_4 земельної ділянки) сільським, селищним, міським Радам народних депутатів встановлено забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює (ст. 2 Декрету).

Згідно із ст. 3 Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Згідно з п. 1 рохділу ІХ «Прикінцеві положення» Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З аналізу викладених правових норм вбачається, що прийняття сільрадою рішення про передачу земельної ділянку у приватну власність ОСОБА_4 ще не свідчить про набуття нею права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , саме площею 0,5 га відповідно до рішення Виконавчого комітету Слобідської сільської Ради народних депутатів №23 від 20.07.1993 року, оскільки за життя нею не було закінчено його реалізація шляхом завершення процедури набуття такого права, а саме, шляхом встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що позивач не довела в суді того, що померла ОСОБА_4 набула у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_2 , саме площею 0,5 га, оскільки в матеріалах справи також відсутні дані про реєстрації за померлою на підставі рішення від 20.07.1993 спірної земельної ділянки такого права і в Державному кадастровому реєстрі і тому суд колегія суддів погоджується, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що відповідачем не було доведено, що вона успадкувала вказану ділянку в складі спадщини після смерті ОСОБА_4 і оскарженим рішенням від 04.06.2020 про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 були порушені її права.

Доводи позивача, викладені ним в його апеляційній скарзі відносно того, що відповідачем Буринською міською радою Сумської області було визнано позовні вимоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки таке визнання не є для суду обов`язковим при відсутності доведеності в суді на підставі переконливих доказів самого факту існування права власності на спірну земельну ділянку у померлій ОСОБА_10 за життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5,6ст.81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що спірна земельна ділянка є тією ж земельною ділянкою, яка ОСОБА_4 передавалась у власність рішенням Слобідської сільської Ради народних депутатів №23 від 20.07.1993 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування», при тому, що розміри цих земельних ділянок є різними.

Крім того , колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що Слобідська сільська рада при прийнятті рішення від 04.06.2020 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів на території Слобідської сільської ради та надано останньому безоплатно у власність земельні ділянки, в тому числі спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1801, площею 1 га, діяла поза межами наданих їй повноважень або з порушенням порядку, визначеного законом.

Доводи позивача викладені в апеляційній скарзі відносно того, що Буринська міська рада, маючи технічну документацію на земельну ділянку, передану у приватну власність ОСОБА_2 виявила, що до складу переданої йому земельної ділянки увійшла земельна ділянка належна позивачу, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони не гуртуються на доказах наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 було понесено судові витрати при розгляді справи в суді апеляційної інстанції по наданню професійної правничої допомоги в фіксованому розмірі 5000 грн., відповідно до укладеного між ним та адвокатом Соколовим Віктором Анатолійовичем договору про надання професійної правничої допомоги від 01.09.2022 року № 9-22. Понесення відповідачем вказаних витрат також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14/2022 від 05.09.2022 р. на суму 5000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи в разі відмови в позові покладаються на позивача.

Колегія суддів вирішуючи це питання, враховуючи відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, стягує з позивача на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування фактично понесених останнім судових витрат при розгляді справи в суді апеляційної інстанції по наданню професійної правничої допомоги 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рижова Сергія Євгеновича залишити без задоволення.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 16 червня 2022 року залишити без змін.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати при розгляді справи в суді апеляційної інстанції за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина