ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1624/22 Справа № 212/2933/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Борис О.Н. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

скаржник: ОСОБА_1

заінтересована особа: державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С.

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року, яка постановлена суддею Борис О.Н. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали суду складено 18 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С., в якій просила суд визнати дій державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. протиправними та скасувати постанови виконавчого провадження №63092901, зокрема, постанову про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2020 року, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 391, 90 грн. від 21 вересня 2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 173,80 грн. від 21 вересня 2020 року, постанову про арешт коштів боржника від 21 травня 2021 року та постанову про арешт коштів боржника від 25 травня 2021 року.

В обґрунтування скарги скаржник зазначила про те, що державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. не була перевірена інформація стосовно реєстрації та місця знаходження божника ОСОБА_1 , тому помилково була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, оскільки боржник зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення її скарги у повному обсязі.

Зазначає про те, що судом не враховано, що державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. після надходження судового наказу від ТзОВ «Житлокомцентр», тобто до відкриття виконавчого провадження, не перевірила інформацію стосовно реєстрації та місця знаходження майна боржника, тим самим не було виконано всі надані державному виконавцю права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання судового наказу №2-н/212/1062/14 від 25 березня 2014 року.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що боржник не отримувала копій про відкриття виконавчого провадження, оскільки вона ніколи не була зареєстрована та не мешкала за адресою, яка була вказана в судовому наказі стягувачем та в усіх постановах Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю доповідача, представника скаржника Журавську М.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Житлокомцентр» суми боргу у сумі 3797,25 грн. (а.с. 1).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №63092901 з примусового виконання судового наказу №2-н/212/1062/14, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Житлокомцентр» боргу у сумі 3797,25 грн. (а.с. 30).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року про стягнення виконавчого збору стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. виконавчий збір у розмірі 391,90 грн. (а.с. 31).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. розмір мінімальних витрат у сумі 173,80 (а.с. 33).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 34).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 25 травня 2021 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 36).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця вчинені у межах його повноважень, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 01 серпня 2020 року, що діяла на час виниклих між сторонами правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають, зокрема, судові накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (стаття 3 Закону).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання судових рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання судових рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно частини п`ятої ст. 24 Закону, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання судового рішення, зокрема, на підставі судового наказу, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Частиною п`ятої статті 26 Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього, зокрема, судового наказу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до частин першої, шостої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно статті 3 Закону Закон «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в редакції 11 грудня 2003 року, вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з частиною десятою статті 6 цього Закону, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до с. 11 ст. 6 Закону Закон «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в редакції 11 грудня 2003 року,у разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному органу реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Житлокомцентр» боргу у сумі 3797,25 грн. (а.с. 1).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №63092901 з примусового виконання судового наказу №2-н/212/1062/14, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Житлокомцентр» боргу у сумі 3797,25 грн. (а.с. 30).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року про стягнення виконавчого збору, стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. виконавчий збір у розмірі 391,90 грн. (а.с. 31).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. розмір мінімальних витрат у сумі 173,80 (а.с. 33).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 21 вересня 2020 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 34).

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. від 25 травня 2021 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 36).

Згідно висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі N380/7750/20, сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон N 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26 серпня 2021 року у справі №280/1763/20

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених норм закону, не врахував, що Покровський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження за повідомленим стягувачем місцем проживання боржника, яке не є її зареєстрованим місцем проживання, й за відсутності належного підтвердження того, що остання має чи будь-коли мала, зокрема, на дату винесення спірної постанови майно на території Покровського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області чи фактично там проживала, діяв неправомірно.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що визначальним при визначенні місця виконання рішення і, заодно, виконавчого округу, має бути зареєстроване місце проживання боржника. Якщо визначене таким чином місце виконання виконавчого документа знаходиться у межах виконавчого округу державного виконавця, останній має право приймати його до виконання, зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові №280/1763/20 від 26 серпня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання боржника станом на 20 серпня 2020 року, тобто на час вирішення питання про відкриття виконавчого провадженняє: АДРЕСА_1 , натомість доказів, які б підтверджували, що боржник ОСОБА_1 працює чи має майно, зареєстрована або проживає чи перебуває на території Покровського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали справи не містять (а.с. 11-14).

Таким чином, колегія суддів вважає, що при відкритті виконавчого провадження Покровський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) володів достовірною інформацією про місце проживання боржника, тому були відсутні законні підстави для прийняття державним виконавцем виконавчого документа і відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що знаходиться в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де вона зареєстрована та відноситься до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дії державного виконавця вчинені у межах його повноважень, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження не за місцем проживання боржника не узгоджуються з вимогами наведених норм закону, діючих на час виниклих між сторонами правовідносин, і є неправомірними, оскільки зважаючи на те, що Покровський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) може відкрити виконавче провадження у тому випадку, коли зареєстрованим місцем проживання боржника або за місцем знаходженням його майна є Покровський район міста Кривого Рогу. Натомість, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_1 має відношення до цього виконавчого округу, яке, у розумінні статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції 2020 року впливає на визначення місця виконання рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження №63092901 від 21 вересня 2020 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кіптик К.С. після надходження виконавчого листа від ТзОВ «Житлокомцентр», тобто до відкриття виконавчого провадження, не перевірила інформацію стосовно реєстрації та місця знаходження майна боржника, тим самим не було виконано всі надані державному виконавцю права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання судового наказу №2-н/212/1062/14 від 25 березня 2014 року заслуговують на увагу.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню скарга ОСОБА_1 про скасування постанови виконавчого провадження №63092901, зокрема, постанови про арешт коштів боржника від 21 травня 2021 року та постанови про арешт коштів боржника від 25 травня 2021 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, постановою Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про закінчення виконавчого провадження №63092901 від 28 вересня 2021 року припинено чинність арешту майна боржника та скасовано заходи примусового виконання судового наказу (а.с. 139).

Колегія суддів вважає, що не заслуговує на увагу посилання скаржника, як на підставу для скасування постанови Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення виконавчого збору у розмірі 391, 90 грн. від 21 вересня 2020 року та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 173,80 грн. від 21 вересня 2020 року, оскільки розгляд даних вимог не належать до порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою, а саме частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у Постановах від 6 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження №14-639цс18), від 3 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що спір в частині скасування постанови виконавчого провадження №63092901, зокрема, постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 391, 90 грн. від 21 вересня 2020 року та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 173,80 грн. від 21 вересня 2020 рокуьмає розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що оскільки постанова винесені Голосіївським відділом Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про арешт від 30 вересня 2011 року, 24 жовтня 2017 року та 13 травня 2020 року; постанови про розшуки майна боржника від 24 січня 2012 року, 27 жовтня 2016 року та 24 жовтня 2017 року - про розшук майна боржника та постанову про арешт коштів боржника від 13 травня 2020 року є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження, вони також підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині визнання дій державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. протиправними та скасування постанови виконавчого провадження №63092901, про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2020 року, постанови про арешт коштів боржника від 21 травня 2021 року та постанови про арешт коштів боржника від 25 травня 2021 рокупідлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, п провадження у справі в частині скасування постанови Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення виконавчого збору у розмірі 391, 90 грн. від 21 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63092901, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 173,80 грн. від 21 вересня 2020 рокуу виконавчому провадженні №63092901 підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255, частин першої, другої статті 377 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року в частині визнання дій державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. протиправними та скасування постанови виконавчого провадження №63092901, про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2020 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати дії державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63092901.

Провадження у справі в частині скасування постанови Покровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення виконавчого збору у розмірі 391, 90 грн. від 21 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63092901, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 173,80 грн. від 21 вересня 2020 рокуу виконавчому провадженні №63092901 - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення з зазначеними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: