Дата документу 16.11.2022 Справа № 334/7321/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/7321/21 Головуючий у 1 інстанції Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/1957/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначала, що 22 березня 2021 року на площі Запорізькій, 1Б в м. Запоріжжі транспортний засіб «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , під її керуванням здійснив наїзд на перешкоду (паркан).

Між позивачкою та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 161/21-Т/ЗП119 від 20 січня 2021 року, який діяв на момент настання дорожньо-транспортної пригоди.

Діючи відповідно до п. 25.1.3 Договору, позивачка 22 березня 2021 року письмово повідомила Страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди шляхом подання заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування, та заяву про страхове відшкодування.

06 квітня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було направлено лист-відмову за вих. № 0/к/у, відповідно до змісту якого страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі не виконання п. 1 р. 25 Договору (не повідомлення Страхувальником протягом 1 години з моменту настання події компетентні органи, страховика або його представника, а також відсутності виклику представників відповідних компетентних органів для фіксації факту настання події).

13 травня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було повторно надано лист-відмову за вих. № 0/к/у.

Позивачка вважає дану відмову необґрунтованою з огляду на те, що відповідно до п. 26.9 Договору страхувальник може двічі скористатись правом не надавати страховику документи компетентних органів у випадках, якщо розмір збитків а результаті страхового випадку не перевищує 25000,00 грн. (якщо страхова сума по відповідному ТЗ не менша ніж 500000,00 грн.) або 5 % від страхової суми по відповідному ТЗ (якщо страхова сума по відповідному ТЗ більша ніж 500000,00 грн.). При цьому, страхове відшкодування сплачується страхувальнику виключно шляхом перерахування на рахунок СТО.

Для з`ясування розміру відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу позивачка звернулась до ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» (авторизоване СТО). Відповідно до рахунку № СВА-К-6502 від 29 березня 2021 року сума ремонту складає 62371,00 грн.

Позивачка вважає, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» безпідставно відмовило у сплаті належного страхового відшкодування та просить стягнути з відповідача на свою користь 62371,00 грн.

Також, відповідно до ст. 992 ЦК України, у зв`язку з безпідставною відмовою у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наведеного розрахунку, загальна сума штрафних нарахувань за період із 05 квітня 2021 року (дата прийняття рішення Страховиком, пердбачена п. 27.3 Договору) по 15 вересня 2021 року (дата підписання позовної заяви), складає 6521,33 грн., з них 3% річних 836,00 грн., пеня 4241,23 грн., сума інфляційних втрат 1444,10 грн., які позивачка просила стягнути з відповідача.

Також просила стягнути витрати пов`язаних зі сплатою судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалами колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

26 вересня 2022 року на адресу Запорізького апеляційного суду повторно надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з викликом учасників справи.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи (п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 19 малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Однак, згідно ч.6 ст. 279 ЦПК України, яка регулює особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведених норм закону, тому розгляд вищезазначеної справи підлягає проведенню в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі 73 892,33 грн. вимоги позовної заяви не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, дана справа не відноситься до тих, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні заяви про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з викликом учасників справи.

12 жовтня 2022 року на адресу Запорізького апеляційного суду від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини для виплати страхового відшкодування відповідно до п. 26.9 Договору, без надання страховику передбачених цим Договором документів компетентних органів, відсутні. Страховик прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з дотриманням умов Договору, норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування».

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2021 між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 161/21-Т/ЗП119.

Відповідно до п. 4 Договору страхування, предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням та/або розпорядженням та/або користуванням майном, вказаним у розділах 5, 6 цього Договору, а саме: транспортним засобом Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

23 березня 2021 року страховик отримав телефонне повідомлення від громадянина ОСОБА_2 про настання події (дорожньо-транспортної пригоди) за участю застрахованого транспортного засобу Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої були пошкоджені передній бампер, передня ліва блок-фара.

На питання представника страховика ОСОБА_2 повідомив, що поліцію не викликали. При цьому, представником страховика було зазначено про необхідність виконання зобов`язання щодо повідомлення та виклику компетентних органів і відповідної фіксації заявленої події, акцентовано увагу на умовах Договору, які надають право страхувальнику скористатися правом не надавати страховику документи компетентних органів.

Наведені обставини підтверджуються аудіо записом дзвінка до Call-центру страховика, дослідженим в судовому засіданні.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з письмовою заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, повідомивши, що 22 березня 2021 року на площі Запорізькій, 1Б в м. Запоріжжі транспортний засіб Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду (паркан), внаслідок були пошкоджені бампер передній, блок-фара передня ліва.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» листом від 02.04.2021 за №0491-21зп повідомив ОСОБА_1 про необхідність надання документів, передбачених п.26 Договору страхування, а саме: заяви на виплату страхового відшкодування встановленої страховиком форми; схеми місця ДТП, оформленої згідно з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; всі протоколи про адміністративне правопорушення, складені стосовно водія застрахованого транспортного засобу щодо заявленої події, або складені стосовно іншого учасника (учасників) ДТП; пояснення страхувальника та/або особи, яка керувала застрахованим транспортним засобом на законних підставах щодо факту, причин та обставин настання події та розміру збитків.

ОСОБА_1 надала страховику заяву на виплату страхового відшкодування встановленої страховиком форми, пояснення щодо факту, причин та обставин настання події, підтвердивши, що за фактом пошкодження застрахованого транспортного засобу до компетентних органів не зверталась.

Для встановлення розміру відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» (авторизоване СТО). Обсяг ремонтних робіт і вартість відновлюваного ремонту відповідно до ремонтної калькуляції №7136 від 26 березня 2021 року і рахунку № СВА-К-6502 від 29 березня 2021 року складає 62371,00 грн.

06 квітня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» направило лист за вих. № 0/к/у, відповідно до змісту якого страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі невиконання страхувальником п. 25.1, п.26.1 Договору (не повідомлення страхувальником протягом 1 (однієї) години з моменту настання події Компетентні органи, страховика або його представника, а також відсутності виклику представників відповідних компетентних органів для фіксації факту настання події), не надання страховику обов`язкових документів для підтвердження настання страхового випадку.

13 травня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повторно надано лист за вих. № 0/к/у про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених п.28.3 Договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та норми, що їх регулюють.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що уклавши та підписавши Договір страхування, сторони погодили його умови які відповідають ст. 16 Закону України «Про страхування», в тому числі, перелік страхових ризиків (п. 22.2. Договору страхування), права та обов`язки сторін (Розділ 24 Договору страхування), дії Страхувальника в разі настання страхового випадку (Розділ 25 Договору страхування), перелік речей та документів, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків (Розділ 26 Договору страхування), виключення із страхових випадків і обмеження страхування, причини відмови у виплаті страхового відшкодування (Розділ 28 Договору страхування).

Пунктами 24.2.2. та 24.2. Договору визначено, що Страхувальник зобов`язаний виконувати всі умови Договору.

Встановлено, що в Розділі 25 Договору сторони погодили обов`язки страхувальника в разі настання передбаченої у п. 22.2. Договору події, як такі, що повинні бути виконані страхувальником на місці події та в подальшому.

Згідно п. 25.1 Розділу 25 Договору, в разі настання передбаченої у п. 22.2 Договору страхування події, страхувальник зобов`язаний, зокрема: протягом 1 (однієї) години з моменту настання події, повідомити про настання події Компетентні органи, страховика або його представника за номерами телефону НОМЕР_2 (цілодобово), НОМЕР_3 , а також викликати представників відповідних Компетентних органів для фіксації факту настання події (пп. 25.1.2); при ДТП діяти у відповідності до п.п. 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху (надалі - ПДР) (пп. 25.1.5), зокрема: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; надати Страховику можливість провести розслідування обставин події, надати йому докладну та достовірну інформацію про подію (в тому числі таку, що є комерційною таємницею) (пп. 25.1.10).

Пунктом 25.2. Договору визначено, що обов`язки страхувальника, вказані у п. 24.2, 25.1, п. 25.2 цього Договору, за виключенням п. 24.2.1., в однаковій мірі розповсюджуються на представника страхувальника, власника ТЗ, якщо страхувальник не є власником ТЗ, осіб, що допущені до керування застрахованим ТЗ на законних підставах та осіб, які користуються застрахованим ТЗ на законних підставах. Порушення вказаними особами цих вимог тягне за собою ті ж наслідки, що і невиконання їх страхувальником.

Відповідно до п. 26.1. Договору страхування, у разі настання страхової події за відповідним страховим ризиком для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику передбачений Розділом 26 Договору перелік речей та документів, які підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків, серед яких, зокрема, зазначено документ компетентних органів, в залежності від події, яка сталася (п. 26.1.6).

Згідно п. 26.8 Договору, під час дії Договору страхувальник може двічі скористатися правом не надавати страховику документи компетентних органів у випадках пошкодження скла, приладів зовнішнього освітлення, дзеркал, антен, декоративних елементів кузову (молдингів, емблем), за відсутності інших пошкоджень застрахованого ТЗ. При цьому, при розрахунку розміру страхового відшкодування вказаний в п.26.9 Договору ліміт не застосовується.

За змістом п. 26.9 Договору, з урахуванням умов п.26.10 Договору, страхувальник під час дії Договору може двічі скористатися правом не надавати страховику документи Компетентних органів у випадках, якщо розмір збитків в результаті страхового випадку не перевищує 25000,00 грн. (якщо страхова сума по відповідному ТЗ менша ніж 500000,00 грн.) або 5 % від страхової суми по відповідному ТЗ (якщо страхова сума по відповідному ТЗ більша ніж 500000,00 грн.). При цьому, страхове відшкодування сплачується страхувальнику виключно шляхом перерахування на рахунок ТО.

Відповідно до п. 26.10 Договору у випадку ДТП, при наявності іншого учасника ДТП (окрім застрахованого ТЗ), страхувальник (особа, яка керувала застрахованим ТЗ на законних підставах) зобов`язаний повідомити Компетентні органи (зокрема, органи поліції) про подію та діяти відповідно до п.2.10 ПДР або діяти відповідно до п.2.11 ПДР, При цьому, у випадку оформлення ДТП шляхом складання спільно з іншим учасником ДТП Повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол») відповідно до п.2.11 ПДР, страхове відшкодування сплачується в розмірі збитку, за вирахуванням встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи по відповідному страховому ризику, але не більше ніж 50000,00 грн.

Пунктом 27.2 Договору визначено, що страхове відшкодування сплачується Страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобов`язаний надати страховику усі необхідні документи та речі, що підтверджують факт настання, причини та обставини страхового випадку та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 26 Договору.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що пошкодження автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталося за відсутності іншого учасника ДТП, внаслідок наїзду на перешкоду (паркан), в результат чого були пошкоджені бампер передній, блок-фара передня ліва.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії страховика не відповідали п.2.10 ПДР, вищенаведеним умовам Договору страхування.

В позовній заяві та апеляційній скарзі стражник посилається на те, що страхувальник не повідомив про настання події компетентні органи (уповноважений підрозділ Національної поліції), покладаючись на застосування в подальшому у правовідносинах зі страховиком процедури, передбаченої п. 26.9. Договору. Про те, що вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ за наслідками заявленого випадку становить 62371,00 грн., що перевищує 5 % від страхової суми (707858,00 х 5 % = 35392,90), визначеної п. 26.9 Договору, страхувальник дізнався лише з рахунку ТОВ «Восток Автомир».

Проте, положеннями п. 26.9. Договору передбачено, що з урахуванням умов п.26.10 Договору, страхувальник має право не надавати страховику документи компетентних органів у зазначених випадках, а не встановлює його право при дорожньо-транспортній пригоді діяти без дотримання п.п. 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху, зокрема, не повідомляти про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції.

Таким чином, посилання скаржника на те що за вказаних у п. 26.9 Договору умов не вимагається виклику компетентних органів не відповідає дійсності, оскільки таких умов п. 26.9. Договору не містить.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встанволено, що, страхувальником не було дотримано вимог, передбачених умовами Договору, зокрема, п. 25.1 Договору щодо обов`язкових дій у разі настання події, передбаченої п. 22.2 Договору, та п. 26.1 Договору щодо надання страховику обов`язкових документів для підтвердження факту настання страхового випадку.

Підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування є підстави, зазначені у ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування», а також інші підстави, передбачені Договором страхування.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

За приписами ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Пунктами 24.3.4. та 24.3. Договору страхування встановлено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування на підставі розділу 28 Договору.

Згідно п. 28.4. Розділу 28 Договору, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є, зокрема: несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкоди у визначенні факту настання страхового випадку та/або обставин, характеру страхового випадку та розміру збитків (несвоєчасне надання пошкоджений ТЗ для огляду, не повідомлення дійсних обставини страхового випадку, не надання передбачених цим Договором речей, документів тощо)(пп. 28.3.4.); невиконання страхувальником (його представником, вигодонабувачем, власником ТЗ, особами, які допущені до керування) обов`язків, передбачених умовами Договору (пп. 28.3.6.).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що Страховик, керуючись умовами Договору, нормами ЦК України, Закону України «Про страхування» у зв`язку з невиконанням страхувальником (водієм застрахованого ТЗ) обов`язків, передбачених укладеним Договором, обґрунтовано прийняв рішення про відмову у виплаті, оскільки після настання події із застрахованим транспортним засобом позивачка не повідомила про подію відповідні компетентні органи (поліцію тощо) у строк, встановлений Договором страхування, не виконала обов`язків, передбачених Договором страхування на місці події, відповідно, не надала страховику передбачених цим Договором документів. Обставини для виплати страхового відшкодування відповідно до п. 26.9 Договору, тобто без надання страховику передбачених цим Договором документів компетентних органів, відсутні.

Таким чином, страховик прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з дотриманням умов Договору, норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування», що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими та такими, які узгоджуються із матеріалами справи. При встановленні зазначених фактів судом не було допущено порушення норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на наведене вбачається, що судом у відповідності до вимог ст.ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлено характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді: