Справа № 713/1740/22
Провадження №2/713/364/22
21.11.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Олар Ельвіра Михайлівна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою ,-
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою.
В позові вказує, що 02.08.2019 року, між позивачем - ОСОБА_3 та відповідачем - ОСОБА_4 було укладено боргову розписку, про надання в борг грошових коштів. Згідно вказаної розписки, яку власноруч було складено відповідачем по справі, ОСОБА_2 отримав від позивача в борг грошові кошти в розмірі 5000.00 (п`ять тисяч) доларів США.
Отримані вище кошти відповідач зобов`язувався повернути позивачу у повному до 15.09.02.2019 року.
З 15.09.2019 р. та станом на серпень 2022 року, Відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання по поверненню позивачеві позичених коштів, у зв`язку із чим останній вимушений звернутися до Вижницького районного суду Чернівецької області, з даним позовом про стягнення заборгованості із відповідача.
Крім того з 2019 року відповідач взагалі не виходить на контакт із позивачем, на телефонні дзвінки не реагує.
Довгий час позивач не звертався до суду із даним предметом позову, оскільки розраховував на порядність відповідача.
Також вважав, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Тому відповідач повинен сплати на користь позивача 3% річних , що становить 439,32 доларів США.
Крім того між ОСОБА_5 та адвокатом Олар Е.М. було укладено акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 23.08.2022 року та розрахунок - фактуру із довідкою про отримання коштів .
Відповідно до акту наданих послуг та довідки № 1, позивачем сплачено гонорар адвокату в розмірі 8000, 00 грн. в тому числі включаючи витрати пов`язані з розглядом справи в приміщенні Вижницького районного суду Чернівецької області та складенням процесуальних документів по справі.
Просить стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за борговою розпискою від 02.08.2019 року, в розмірі 5000.00 (п`ять тисяч) доларів США;
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 439.32 доларів США;
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2186, 61 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином через Веб- сайт «Судова влада».
З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК Українив разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини врегульовані нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобов`язань.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що, за змістом розписки від 02.08.2019 року ОСОБА_2 одержав в борг від ОСОБА_1 5 000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцю до 15.09.2019 року.
Борг позивачу відповідачем не повернуто, про що свідчить наявність оригіналу розписки в позивача.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути суму боргу в іноземній валюті.
Суд звертає увагу, що ст.99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.
При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, в якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона і на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі ж отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд зважає, що сторони уклали договір позики в іноземній валюті, відповідачем отримана сума коштів у позику в іноземній валюті, договір не передбачає виконання зобов`язання в іншій валюті (ст.3.4 договору), отримана сума позики не повернута і до цього часу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики саме в іноземній валюті, тобто в розмірі 5000,00 доларів США.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України, відповідно до яких належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.
Такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18.
В постанові від 22 грудня 2021 року у справі №369/3384/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що у разі укладення сторонами кредитного договору, предметом якого є іноземна валюта, суд має ухвалити рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті. Визначення у рішенні еквівалента суми боргу за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами в національній валюті не відповідає вимогам законодавства.
Згідно ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 року (справа №373/2054/16-ц) з посиланням на правову позицію, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18, вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.
Також, згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач здійснив розрахунок 3% річних, який відповідачем не спростований, та який суд визнає обґрунтованим.
Із зазначеного розрахунку вбачається, що розрахунок 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) станом на 19.08.2022 року здійснюється за формулою: сума боргу х 3%/365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. По договору позики від 02.08.2019 на суму 5000 доларів США кількість днів протерміновано - 1070 день, 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України -439,32 доларів США.
Таким чином з відповідача необхідно стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за борговою розпискою від 02.08.2019 року, в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) доларів США; стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 439,32 доларів США.
Відповідно дост. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_5 та адвокатом Олар Е.М. було укладено акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 23.08.2022 року та розрахунок - фактуру із довідкою про отримання коштів .
Відповідно до акту наданих послуг та довідки № 1, позивачем сплачено гонорар адвокату в розмірі 8000, 00 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до клопотання докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, є належними та підтверджують визначену ним загальну суму таких витрат, а тому, з урахуванням вимогст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2186,61 грн. 54 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 510, 525-527, 530, 533, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 13, 81, 133, 141, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Олар Ельвіра Михайлівна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_2 заборгованість за борговою розпискою від 02.08.2019 року, в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) доларів США;
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , . АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_2 , -3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 439,32 доларів США;
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2186, 61 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , . АДРЕСА_1 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК