Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4697/21
Провадження №: 2/332/689/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі - Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав.
Позивач звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. В обґрунтування вимог зазначив, що він є вітчимом неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початку 2012 року він спільно проживав у цивільному шлюбі з матір`ю дитини ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк. З того часу дитина перебувала на фактичному вихованні, утриманні позивача. У 2014 році після початку проведення військових дій, щодо зони АТО вони були переміщені до м. Запоріжжя та взяті у трьох на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою АДРЕСА_1 . 30 вересня 2017 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 . Дружині після реєстрації шлюбу надано прізвище « ОСОБА_4 ». Весь час вони спільно мешкали з дитиною ОСОБА_2 та опікались про нього. 03 липня 2021 року вони орендували квартиру у АДРЕСА_2 , де оселились всією нашою сім`єю разом з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. З того часу син померлої ОСОБА_2 перебуває під опікою та вихованням позивача. Відповідач по справі батько дитини покинув сина у 2012 році. З того часу з дитиною не спілкується його місце проживання невідоме, аліменти ніколи не сплачував. Протягом всього часу проживання дитини з позивачем, батько до дитини не навідувався, не цікався його долею, наявним харчуванням, умовами її проживання. За таких підстав, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину яка залишилась без матері, створення для неї належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, позивач у позові просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у ньому.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 04.05.2022 року.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району не заперечував про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.
У судовому засіданні було допитано в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які суду пояснили, що відповідач по справі, який є батьком дитини, до дитини дуже давно не навідувався, не цікався його долею, наявним харчуванням, умовами його проживання. Місце проживання відповідача їм не відомо. Останній раз відповідача бачили приблизно у 2013 році.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що позивач з початку 2012 року спільно проживав у цивільному шлюбі з матір`ю дитини ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк. З того часу дитина перебувала на фактичному вихованні, утриманні позивача. У 2014 році після початку проведення військових дій, щодо зони АТО вони були переміщені до м. Запоріжжя та взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою АДРЕСА_1 .
30 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 209. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 надано прізвище « ОСОБА_4 » а.с.10). 03 липня 2021 року позивач разом із дружиною орендували квартиру у АДРЕСА_2 , (а.с.19-21, 21 зворот.) де оселились всією сім`єю разом з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом № 913 (а.с.11). З того часу син померлої ОСОБА_2 перебуває під опікою та вихованням позивача. Відповідач по справі - батько дитини покинув сина у 2012 році. З того часу з відповідач з дитиною не спілкується, місце проживання відповідача невідоме, аліменти не сплачує.
Про відсутність зацікавленості відповідача у піклуванні про власну дитину та у її вихованні свідчать наступні письмові докази.
Так, згідно із характеристики № 01-29/17 від 09.02.2022 виданої Запорізькою ЗОШ І-ІІІ ступенів № 75 вбачається, що ОСОБА_2 виховувався у повній сім`ї: мати ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_1 . Вітчим сприяє створенню умов для організації та забезпечення хлопця необхідними умовами проживання та навчання, на рівні з матір`ю цікавиться успіхами ОСОБА_2 , його поведінкою, взаєминами з оточенням, за потреби звертається за порадою щодо організації дистанційного навчання. ОСОБА_2 шанобливо ставиться до ОСОБА_1 , цінує його думку, прислухається до порад та настанов. За весь час навчання ОСОБА_2 у Запорізькій ЗОШ № 75 батько, зазначений у свідоцтві про народження, а саме ОСОБА_3 , жодного прояву як батько не виявляв. Ніколи не приходив до школи, не цікавився навчанням та життям хлопця у класного керівника. Жодного разу від ОСОБА_3 не надходило ні письмових звернень, ні усних, які свідчили б про стурбованість батька про життя, навчання та виховання сина. З усіма питаннями щодо організації навчання класний керівник спілкувалася тільки з мамою - ОСОБА_4 та вітчимом ОСОБА_1 . Від самого ОСОБА_2 ніколи не було розмов про рідного батька, про його піклування та спроби участі у вихованні сина (а.с.49-50)
Згідно інформації наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико- санітарної допомоги №4 встановлено, що у Центрі спостерігається ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Хлопчик здоровий. В останнє до Центру дитина зверталась у супроводі бабусі 08.02.2022 з приводу захворювання. Рекомендації педіатра щодо лікування та спостереження за дитиною виконує бабуся в повному обсязі. Батько дитини ОСОБА_3 до Центру з ОСОБА_2 не звертався (а.с.47).
Крім того, неповнолітній ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька, ОСОБА_3 , оскільки останній не піклується про нього, аліменти не сплачує. ОСОБА_2 батька не пам`ятає, батько до нього не приїжджав. Про нього піклується вітчим - ОСОБА_1 , який замінив ОСОБА_2 батька, що підтверджується листом написаним власноруч неповнолітнім ОСОБА_2 адресованого на імя начальника відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР Кулик Л.І. (а.с.63)
У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Згідно зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно вимог ст.ст. 150, 155, 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що з метою захисту інтересів дитини неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід позбавити батьківських прав ОСОБА_3 на підставі ст. 164 СК України, як такого, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-284, 288 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повний текст рішення виготовлено 26.05.2022 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В. Марченко