ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3905/20 Номер провадження 22-ц/814/1733/22Головуючий у 1-й інстанції Болибок Є.А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року у складі судді Болибока Є.А.

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути грошові кошти у розмірі 25 366,03 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 19143,87 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3 947,16 доларів США, 3 % річних від простроченої суми кредиту та від суми прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 2 275,00 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 травня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1141 на суму 25 000,00 доларів США під 12,99 % відсотків річних з терміном погашення до 07 травня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 6/4/20/2007/980-1/1142 від 08.05.2007, згідно з яким іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно - будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «НАДРА» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА». ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «НАДРА». ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в процесі припинення (ліквідації). 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 36631,18 доларів США, в тому числі: основний борг - 19 143,87 доларів США, відсотки - 17487,31 доларів США, за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 року. В порушення умов кредитного договору № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 11.04.2011 прострочена заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» по сплаті суми кредиту (тіла кредиту) становить 19 143,87 доларів США. При цьому у період з 12.04.2011 по 27.08.2020 сума кредиту не змінювалася. Свої зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_1 виконала лише частково. Враховуючи, що після 07.05.2014 (закінчення терміну дії договору) відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 у розмірі 739,72 доларів США, яке зараховувалось ПАТ «КБ «НАДРА» в рахунок погашення заборгованості за процентами, станом на 27.08.2020 загальна заборгованість ОСОБА_1 зі сплати процентів за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 становить 3947,16 доларів США. Також з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми кредиту у розмірі 19143,87 доларів США, що за період з 12.03.2017 по 27.08.2020 року становить 1988,86 доларів США.

Крім того, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» підлягають стягненню 3 % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 3947,16 доларів США, що за період з 29.03.2018 по 27.08.2020 року становить 286,14 доларів США.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 становить 25 366,03 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 19 143,87 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 3 947,16 доларів США; три проценти річних від простроченої суми кредиту та від суми прострочених процентів за користування кредитом - 2 275,00 доларів США.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року позов ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошові кошти у розмірі 25366,03 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 19143,87 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3947,16 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту та від суми прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 2275,00 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» судові витрати у розмірі 10 420,12 грн.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду оскаржила ОСОБА_1 , просила рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08 травня 2007 року із зазначенням інформації по тілу кредиту, процентів, пені, тощо, з належними доказами наявності кредитної та відсоткової заборгованості, якими відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про фінансовий облік та фінансову звітність в Україні» є документи первинного бухгалтерського обліку. Такий розрахунок повинен складатися не робітниками ТОВ «Європартнер фінанс», які не мають права на складання таких документів, а первісним кредитором - ПАТ КБ «Надра» з обов`язковим завіренням документу належним чином. До того ж ці розрахунки повинні бути узгоджені з позичальником.

Вказала, що суд невірно зробив розрахунок пені, який суперечить умовам п.5.1 договору, відповідно до яких позичальник сплачує банку пеню лише в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Окрім того, місцевий суд неправомірно відмовив у застосуванні строків позовної давності.

Від представника ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» адвоката Чаплинського О.В. суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення місцевого суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що наявність заборгованості ОСОБА_1 підтверджується долученими до позовної заяви розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 станом на 13.11.2013, розрахунком залишку заборгованості за даним кредитним договором та розрахунком погашення заборгованості після закінчення дії договору (після 07.05.2014).

Вказав, що з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 станом на 13.11.2013 вбачається коли саме відповідач вносила платежі за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-КУ1141 від 08.05.2007.

Окрім того, в матеріалах справи міститься копія виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007, яка підтверджує наявність заборгованості відповідача зі сплати суми кредиту (тіла кредиту) за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 у розмірі 19143,87 доларів США, наявність заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, а також факти сплати ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 (останній платіж надійшов 28.03.2018), що свідчать про визнання нею боргу та перериває строки позовної давності.

Зауважили, що посилання відповідача на те, що позивачем було неправильно розраховано суму штрафу та пені, які позивач не просив стягнути, а Дергачівський районний суд Харківської області відповідно не задовольняв такі позовні вимоги, не заслуговують на увагу.

Вказали, що як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 від 30.12.2020 відповідач не спростовує факту наявності у неї заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007, не надавала суду жодних доказів, які б підтверджували факт виконання нею своїх зобов`язань за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007, не надає контррозрахунків.

Окрім того, відповідно до пункту 7.3. кредитного договору № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007: «Сторони, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років». Даний договір був підписаний відповідачем, що свідчить про дотримання встановленої законом письмової форми, а також згоду ОСОБА_1 на таке збільшення позовної давності.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 02 червня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Карпушин Г.Л., Хіль Л.М.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 08.05.2007 між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1141, згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 000 доларів США, строком до 07 травня 2014 року (а.с. 8-11).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141, між сторонами було укладено договір іпотеки № 6/4/20/2007/980-1/1142 від 08.05.2007, за умовами якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала, а іпотекодержатель ВАТ КБ «НАДРА» прийняв в іпотеку нерухоме майно - будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-15).

Відповідно до заяви на видачу готівки № 1 від 08.05.2007, ОСОБА_1 отримала 25 000 доларів США в еквіваленті сто двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят гривень згідно з кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 (а.с. 16).

19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким ПАТ КБ «НАДРА» передав (відступив) ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», а ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набув право вимоги, зокрема згідно реєстру Додатку № 1 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 36 631,18 доларів США, в тому числі: основний борг - 19 143,87 доларів США, відсотки - 17 487,31 доларів США, за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 (а.с. 17-19).

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 станом на 13.11.2013 борг складає 25359,81 доларів США (а.с. 20-24).

Згідно з розрахунком залишку заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 прострочена заборгованість за процентами за період 13.11.2013 по 07.05.2014 складає 1215,76 доларів США (а.с. 25).

Згідно з розрахунком погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 після закінчення терміну дії договору (після 07.05.2014) відповідачем було погашена частина заборгованості у розмірі 739,72 доларів США (а.с. 26).

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що відповідачем не спростовано факт наявності у неї заборгованості за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт виконання нею своїх зобов`язань.

Також суд зазначив, що відповідачем не надано будь-яких доказів у заперечення позовних вимог щодо наявної заборгованості, первинних бухгалтерських документів про проведення платежів за кредитним договором. Правильність розрахунку заборгованості відповідачем не спростована, іншого розрахунку заборгованості не надано до суду, тому позовні вимоги є обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, ПАТ «КБ «НАДРА», (правонаступником якого є ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС») свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 вказані в кредитному договорі кошти у сумі 25000 долларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 08.05.2007.

У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007 року, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які ОСОБА_1 не спростовані.

У зв`язку з невиконанням прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором у відповідача станом на 19.05.2020 була заборгованість 36631,18 доларів США, яка складається з заборгованість за кредитом 19 143,87 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом 17487,31 доларів США.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другоюстатті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким ПАТ КБ «НАДРА» передав (відступив) ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», а ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набув право вимоги, зокрема згідно реєстру Додатку № 1 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 36 631,18 доларів США, в тому числі: основний борг - 19 143.87 доларів США, відсотки - 17 487,31 доларів США, за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1141 від 08.05.2007.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи та норми матеріального права, місцевий суд, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе кредитним договором зобов`язань, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», як правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА».

Доводи апеляційної скарги, щодо незастосування місцевим судом строків позовної давності, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач звернувся до суду 31 серпня 2020 року, тобто в межах 10-ти річного строку позовної давності, який встановлено сторонами в договорі, тому твердження відповідача, щодо застосування позовної давності є необґрунтованими.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль