1Справа № 335/332/22 2/335/1241/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Новік Л.О., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку квартири, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку квартири, в обґрунтування якого зазначила наступне. Позивач є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яку успадкувала за заповітом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_3 . Інша 1/2 частка вищевказаної квартири належала ОСОБА_4 , який за своє життя склав заповіт на ОСОБА_5 , двоюрідну сестру позивача, яка мешкала разом з позивачем в належній позивачеві квартирі АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого ОСОБА_5 у передбачений законом строк звернулася з заявою на прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Бургазли І.І. 19.09.2014 року ОСОБА_5 , яка є двоюрідною сестрою позивача, взяла у позивача НОМЕР_1 дол. США в рахунок компенсації за успадковану нею за заповітом 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Позивач вказує, що вона фактично володіє вцілому квартирою АДРЕСА_1 , починаючи з літа 2014 року, а також сплачує усі витрати по утриманню вищевказаної квартири. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги є відповідач, син померлої, а спадкоємцем четвертої черги за законом є позивач, яка зареєстрована з померлою за однією адресою з 2007 року по день її смерті. Позивач зазначає, що переоформити на себе 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 на теперішній час не має можливості з причини смерті ОСОБА_5 та звернення до нотаріальної контори відповідача, який є спадкоємцем першої черги, тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач до суду не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечень не має.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до с т. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори 17.09.2021 року за р. № 2-158, успадкованої після смерті ОСОБА_3 .

На запит суду надійшла копія спадкової справи від приватного нотаріуса ЗМНО Вовк І.І., відкритої після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій знаходиться копія спадкової справи після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкових справ вбачається, що спадкоємцем належної ОСОБА_4 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 за заповітом є ОСОБА_5 , яка у передбачений законом строк звернулася з заявою на прийняття спадщини за заповітом, складеним за життя спадкодавцем.

Згідно до спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 , яка надійшла на запит суду, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Відповідач, ОСОБА_2 , який є сином померлої, як спадкоємець першої черги за законом і спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у вигляді всього спадкового майна, яке залишилось після її смерті. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки за довідкою з місця проживання зареєстрована з ОСОБА_5 з 2007 року по день її смерті. Тому, матеріалами справи підтверджуються обставини вчасного прийняття спадщини та родинні відносини між спадкодавцем і спадкоємцями.

Згідно до розписки від 19.09.2014 року, складеної ОСОБА_5 за участі свідків, вбачається, що вона отримала від позивача компенсацію у сумі 12000 дол. США за 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 та обіцяла переоформити на позивача вказану частку до 10.01.2015 року, проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Судом встановлено, що відповідач прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті своєї матері, яка також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак не оформили свої спадкові права.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_5 за своє життя реалізувала своє право на отримання компенсації від позивача за успадковану нею за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , а відповідач не заперечує проти вказаного факту, відтак суд вважає, що припинення права власності на успадковану ОСОБА_5 1/2 частки вищевказаної квартири не завдає істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, тим паче, що ОСОБА_5 добровільно та за власним бажанням вже отримала грошову компенсацію від позивача.

У відповідності до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Реалізовуючи свої права позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та вважаються встановленими.

Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає можливим припинення права ОСОБА_5 на успадковану нею за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , шляхом отримання нею грошової компенсації та визнання права власності за позивачем на 1/2 частку вказаної квартири, оскільки компенсація співвласнику здійснена за його згодою.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному огбсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-82, 206, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири задовольнити.

Припинити право ОСОБА_5 на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Суддя: В.В. Калюжна