ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6572/16-ц Номер провадження 22-ц/814/4835/22Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

07 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду Чумак О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2016 року, ухваленого під головуванням судді Андрієнко Г.В., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Полтавського Національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до районного суду з позовом до Полтавського Національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про визнання права власності за набувальною давністю.

Просили визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 76,7 кв.м. в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що проживають у вказаній квартирі з 1995 року, користуються нею відкрито та безперервно понад десять років.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Полтавського Національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про визнання права власності на квартиру задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 76,7 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м. за набувальною давністю.

У квітні 2021 року вказане рішення оскаржив Національний університет "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка".

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Крім цього, відповідач просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року клопотання НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено. Поновлено НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» строк на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 15 вересня 2016 року, як пропущений з поважних причин. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року залучено Міністерство освіти і науки України до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року залучено ОСОБА_5 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року апеляційну скаргу Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" задоволено.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2016 року скасовано, прийнято нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Полтавського Національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про визнання права власності за набувальною давністю відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі по 1812,50грн. з кожного.

Постановою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підписану представником ОСОБА_6 , задоволено частково.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року скасовано.

Передано справу № 554/6572/16-ц до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Полтавського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року втрачають законну силу.

05.10.2022 р. справа надійшла до Полтавського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: головуючий суддя (суддя-доповідач) Чумак О.В., судді Карпушин Г.Л., Обідіна О.І.

Відповідно до ст. 411 ч. 5 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Як вказувалося вище, з рішенням суду першої інстанції, яке ухвалено 15.09.2016 р., не погодився відповідач Національний університет "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" та 26.04.2021 року представником відповідача адвокатом Тараном Д.П. подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що університет не є власником вказаного нерухомого майна, а тому не є належним відповідачем у справі. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів, які б визначали статус об`єкта нерухомого майна що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Крім цього, представник відповідача подав письмове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення (а.с. 106-107 том 1). В обґрунтування клопотання послався на положення ст. 354, 358 ч. 2 ЦПК України, зазначивши, що рішення суду від 15 вересня 2016 року на адресу відповідача не надходило, з вказаним рішенням відповідач ознайомився лише 19 квітня 2021 року, тому вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Перевіряючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд, дослідивши матеріали апеляційної скарги та цивільної справи, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч 1-3 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як наведено у ч. 3,4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)»;

«норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані» (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року);

«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року)».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Матеріалами цивільної справи встановлено, що на аркуші справи 81 тому 1 наявна розписка від 14 вересня 2016 року про отримання відповідачем Полтавським Національним технічним університету імені Юрія Кондратюка виклику до суду на 11:15 15 вересня 2016 року (дата ухвалення рішення суду першої інстанції).

У заяві (а. с. 106-107 том 1) про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутнє обґрунтування поважності причин пропуску річного строку на апеляційне оскарження, за якого він може бути поновлений (частина друга статті 358 ЦПК України), а зазначено лише про те, що відповідач ознайомився з оскаржуваним рішенням 19 квітня 2021 року.

Враховуючи те, що НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції 15 вересня 2016 року, проте подав апеляційну скаргу у квітні 2021 року (а.с. 98), тобто зі спливом одного року, і не навів обґрунтування поновлення річного строку з урахуванням положень частини другої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість залишити апеляційну скаргу відповідача без руху для подачі заяви з наведенням обґрунтувань поновлення річного строку з урахуванням положень частини другої статті 358 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити апеляційне провадження у цій справі, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків для подачі заяви з наведенням обґрунтувань поновлення річного строку з урахуванням положень частини другої статті 358 ЦПК України.

Керуючись ст.357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2016 року залишити без руху, надавши відповідачу строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали для подачі заяви з наведенням обґрунтувань поновлення річного строку з урахуванням положень частини другої статті 358 ЦПК України.

В разі не виконання вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.В.Чумак