Справа № 442/6700/22
Провадження № 2/442/1361/2022
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 442/6700/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христина Миколаївна про визнання недійсними договорів позики та іпотеки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір позики від 11.01.2022, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за № 69; Визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за № 70; стягнути з відповідача судові витрати.

31.10.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 31.10.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити відповідачу ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, які належать позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та позивачем 16.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирською М.М. за реєстраційним № 461 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень від 16.03.2018, індексний номер 82632017, в тому числі заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 26.05.2021;

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, в тому числі спрямовані на зміну власника цього майна.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що йому на праві приватної власності належать такі об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

12 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку отримав від третьої особи - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христини Миколаївни повідомлення-вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку», як заяву невідомої йому особи ОСОБА_2 від 05 жовтня 2022 року, в якій, на думку вказаної особи, міститься іпотечне повідомлення про порушення основного зобов`язання (вимога про усунення порушення) з повідомленням про намір звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (відповідно до договору іпотеки, посвідченого 11.01.2022 Барбуляк Х.М., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області, за реєстровим №70).

Зі змісту зазначеного повідомлення-вимоги позивач вперше дізнався, що 11 січня 2022 року між ОСОБА_2 і за твердженням ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христини Миколаївни - ОСОБА_1 був укладений договір позики, посвідчений вказаним нотаріусом, за реєстровим номером №69.

Та у забезпечення виконання зобов`язань за договором позики між вказаним сторонами був укладений ще й договір іпотеки, посвідчений 11.01.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христиною Миколаївною, за реєстровим №70.

З Інформаційної довідки № 312262298 щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.10.2022 йому стало відомо, що за наявності державної реєстрації 11.01.2022 іпотеки накладено заборону на все нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності, зокрема, і на вказані вище об`єкти нерухомого майна.

Вказує, що особисто не знайомий з відповідачем ОСОБА_2 , до моменту отримання повідомлення-вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» йому нічого не було відомо про вказані вище договори, а, відтак, він ніколи не підписував цих та жодних інших документів у правовідносинах із вказаною особою та не уповноважував інших осіб на вчинення жодних дій від свого імені з цими людьми.

Оскільки, я не підписував жодних договорів з відповідачем ОСОБА_2 , ніколи не підписував і не посвічував жодних документів у третьої особи- приватного нотаріуса Барбуляк Христини Миколаївни, в тому числі договору позики, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який посвідчений 11.01.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христиною Миколаївною, за реєстровим номером №69, та договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який посвідчений 11.01.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христиною Миколаївною, за реєстровим номером №70, у мене не було волевиявлення на укладення вказаних спірних правочинів з ОСОБА_2 , то в силу приписів ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України він звернувся до суду з позовною заявою про визнання цих договорів недійсними.

Інформаційною довідкою № 312262298 щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.10.2022 підтверджується обставина державної реєстрації 11.01.2022 року іпотеки, якою накладено заборону на все нерухоме майно, яке належить мені на праві приватної власності, зокрема, і на вказані вище об`єкти нерухомого майна.

Повідомленням-вимогою про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору (у порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку») підтверджується обставина того, що відповідачем у даній справі з метою стягнення заборгованості за договором позики, розпочато процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно шляхом набуття у власність відповідачем вказаного майна. У вказаному повідомленні вказаний строк погашення заборгованості за спірним договором позики - 30 днів, з моменту його отримання.

Поряд з цим, відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотедержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотокодержателем іншій особі).

Крім того, відповідач не виключає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса, в т.ч. про стягнення частини заборгованості.

Зважаючи на наявність спору щодо дійсності договорів позики та іпотеки, за результатами якого у випадку задоволення позовних вимог договори позики та іпотеки можуть бути визнаними недійсними, вважає, що існує об`єктивна необхідність у тимчасових забезпечувальних заходах шляхом встановлення заборони відповідачу ОСОБА_2 звертати стягнення на моє нерухоме майно до прийняття рішення у справі та заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо земельної ділянки площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:003:0009, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши вимоги заявника, викладені у заяві, матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. А згідно з п. 4 цієї постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Крім того, суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або утруднення його виконання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які б свідчили про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише звернення до суду із позовом не є безумовною підставою вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим його виконання.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, з огляду на що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 442/6700/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христина Миколаївна про визнання недійсними договорів позики та іпотеки відмовити.

Ухвала не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Нагірна О.Б.