Справа № 752/8142/21
Провадження № 2/752/2170/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Друга Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

у березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві, протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили; визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , видане 11.12.2009 року Другою київською державною нотаріальною конторою на ім?я ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . У зв?язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні у визначений законом час для подання заяви про прийняття спадщини, позивач була позбавлена можливості для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідач, будучи обізнаною про проблеми із здоров?ям у позивача, не повідомила державного нотаріуса про існування інших спадкоємців. Позивач вважає, що наявність у неї психологічних проблем із здоров?ям, у зв?язку із якими вона перебувала на стаціонарному лікуванні, та у такому стані, що не розуміла наслідків своїх дій, є поважною причиною для поновлення судом строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 05.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 33-34).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 52-53).

01.06.2021 року до суду надійшла заява від представника третьої особи Другої київської державної нотаріальної контори про розгляд справи у відсутність представника (а.с. 68).

07.06.2021 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог (а.с. 74-77).

29.06.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 83-85).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року закрито підготовче провадження (а.с. 163).

26.04.2022 року цивільну справу в порядку повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, передано в провадження судді Шевченко Т.М. (а.с. 169).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2022 року закрито підготовче провадження (а.с. 193).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представник відповідача просив позов залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 11).

09.07.2009 року Другою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 97-157).

11.12.2009 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про прав на спадщину за законом на ім?я ОСОБА_2 , яка є спадкоємицею ОСОБА_3 , на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 141).

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що 12.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 52).

12.03.2021 року Другою державною нотаріальною конторою видано довідку ОСОБА_1 , в якій повідомлено про видачу 11.12.2009 року свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на ім?я ОСОБА_2 та відсутність підстав для вчинення нотаріальної дії на користь ОСОБА_1 (а.с. 149).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судувід 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18),від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише у березні 2021 року.

Визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 тривав з 09.06.2009 року по 10.12.2009 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач вказує на тривале стаціонарне лікування, обмеження у пересуванні у зв?язку із лікуванням.

Матеріали справи містять виписки з історії хвороб позивача, з яких вбачається, що остання перебувала на стаціонарному лікуванні у наступні періоди:

- з 10.09.2009 року по 29.07.2009 року (виписка з історії хвороби № 1000 Київської міської психоневрологічної лікарні № 2) (а.с. 15);

- з 29.09.2009 року по 23.12.2009 року (виписка з історії хвороби № 161 Київської міської психоневрологічної лікарні № 2) (а.с. 16).

З наведеного вбачається, що у вказаний період лікування позивача у медичному закладі не було безперервним. Так, у період з 29.07.2009 року по 28.09.2009 року, позивач не перебувала на стаціонарному лікуванні.

Док азів, які б свідчили про існування обставин, що унеможливлювали б звернення ОСОБА_1 до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини у вказаний період матеріали справи не містять.

Інші надані позивачем медичні документи, суд не приймає до уваги, оскільки останні свідчать про перебування позивача на лікуванні або до, або після спірного періоду, а тому останні не відносять до предмету доказування.

Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.

Таким чином, судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини, а відтак, у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити.

В частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 11.12.2009 року Другою київською державною нотаріальною конторою на ім?я ОСОБА_2 , суд зазначає, що у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю та недоведеністю, оскільки будь-які правові підстави, а також докази на обґрунтування наявності таких підстав, в розпорядженні суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Друга Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 21 листопада 2022 року.

Суддя: