20.01.2022 227/4869/21
20 січня 2022 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб з відповідачем розірвано. Після розлучення відповідач за своїм бажанням надає матеріальну допомогу на дитину в розмір 1500 грн на місяць, але вказаних коштів недостатньо для нормального розвитку дитини. Більшу суму відповідач сплачувати не бажає. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Ухвалою судді від 21.12.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу у його відсутність. Крім того, до заяви додав витяг наказу про припинення трудової діяльності.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.07.2018 року (а.с.5).
Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. (а.с.6)
В свідоцтві про народження батьками ОСОБА_3 значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про зміну імені, ОСОБА_4 19.08.2021 року змінила прізвище на « ОСОБА_5 », про що зроблено відповідний запис № 13. ( а.с.7)
Факт проживання дитини з позивачем відповідачем не оспорювався та підтверджується довідкою про склад сім`ї, яка видана відділом реєстрації Добропільської міської ради від 22.11.2021 року № 16.01-08/4647, яка свідчить, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом зі своєю матір?ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.8).
З наказу директора Добропільського міського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України № 6 про припинення трудового договору (контракту), вбачається, що ОСОБА_2 звільнений з посади інструктора індивідуального навчання водіння з 16.12.2021 року у зв`язку із закінченням терміна трудового договору.
Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 07.12.2021 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 908 грн., оскільки позивачку при зверненні до суду з позовом було звільнено від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 77-81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.12.2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 виданий органом 1430 від 10.09.2021 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.В. Здоровиця

20.01.2022