Справа № 727/159/22
Провадження № 2/727/491/22
У Х В А Л А

25 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого, судді Слободян Г.М.

секретар судових засідань Івасишин О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву від 22.11.2022 року відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого, судді Слободян Г.М. по розгляду цивільної справи 727/159/22, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки (пені) та витрат на правничу допомогу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді в судовому засіданні перебуває цивільна справа 727/159/22, провадження 2/727/491/22 за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки (пені) та витрат на правничу допомогу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені).

22.11.2022 року, через довірену особу ОСОБА_3 , відповідачем ОСОБА_1 скеровано до канцелярії суду заяву про відвід головуючій в справі, судді Слободян Г.М. від розгляду вищенаведеної справи. В обґрунтування поданої заяви про відвід судді, заявник посилається на те, що суддя Слободян Г.М. не вирішила питання відносно допиту свідків: батька позивача - ОСОБА_4 та сина позивача, неповнолітнього ОСОБА_5 , чим порушила вимоги ч.2 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч.1 ст. 179 ЦПК України, а тому в нього, як сторони по справі є сумнів в об`єктивності і упередженості судді Слободян Г.М.

25.11. 2022 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_2 , адвокатом Кирилюк Т.А. подано заперечення на заяву про відвід судді Слободян Г.М., у яких зазначає, що суддею в засіданні було вирішено клопотання відповідача ОСОБА_1 і протокольно винесено постанову про часткове задоволення клопотання щодо виклику в судове засідання свідків, зокрема, було вирішено допитати свідка ОСОБА_4 , батька позивачки і відмовлено в задоволенні допиту неповнолітнього свідка, сина сторін по справі - ОСОБА_5 . Вважає, що доводи викладені в заяві про відвід не відповідають дійсності, а дії відповідача направлені на безпідставні затягування розгляду справи. Просила, розгляд клопотання відповідача про відвід судді вирішити за її відсутності та відсутності її довірительки ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, відомостей про поважність причини неявки суду не надали. Матеріали справи містять заяву відповідача про відмову від представника, адвоката Романюка В.І.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін по справі та в їх інтересах представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши доводи викладені в клопотанні відповідача про відвід судді, та обставини викладені у запереченнях позивача, дослідивши матеріали справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до вимог ч.1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до вимог ч.4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням викладеного а також того, що питання про виклик і допит свідків судом було вирішено в підготовчому засіданні, що вбачається з журналу підготовчого засідання (а.с. 225 т.1), суд вважає, що обставини, наведені в клопотанні про відвід судді, не відповідають дійсності. Доказів, які вказували б на упередженість та необ`єктивність або зацікавленість судді Слободян Г.М. при розгляді справи, заявником не надано. Обґрунтування заявником відводу фактично зводиться до оцінки здійснення процесуальних дій судді та не є такими, що викликають сумнів у неупередженості суду, оскільки процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду в цій справі чи в інших справах, можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, а так само прийняття суддею процесуальних рішень по іншій справі, звернення з скаргою на дії судді до компетентних органів, не може бути підставою для відводу судді.

Відповідно до п.2 рішення Ради суддів України від 07.09.2017 року №46 наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, зазначені відповідачем ОСОБА_1 обставини у заяві про відвід, не містять підстав, визначених у ст. 36 ЦПК України, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мартиненко та Миронеко проти України» суд прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується поки не доведено протилежного. У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими». При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Суд вважає, що у поданій заяві ОСОБА_1 про відвід судді не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи.

З огляду на те, що відповідно до ст. 36 ЦПК України заявлений відвід, суд вважає необґрунтованим і таким, що поданий в суд у триденний термін, наявними є правові підстави для зупинення справи та передачі, відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України заяви ОСОБА_1 про відвід судді Слободян Г.М. до канцелярії Шевченківського районного суду м. Чернівці, в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України іншому судді, для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Слободян Г.М. від розгляду цивільної справи 727/159/22, провадження 2/727/491/22 за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки (пені) та витрат на правничу допомогу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені)- визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Слободян Г.М. передати для проведення автоматизованого розподілу між суддями в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Слободян Г.М.