Справа № 212/2061/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Адамян В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2022 року представник позивача адвокат Меланчук Ігоря Віталійович в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди в сумі 260 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 працював протягом 11 років 10 місяців на підприємстві Відповідача, з них: 01.12.2008 по 21.06.2016 - підземним майстром гірничої дільниці шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 22.06.2016 по 18.10.2020 підземним заступником начальника дільниці №21 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища.

Рішенням МСЕК від 14.04.2022 року ОСОБА_1 первинно встановлено 40% (25% -ХОЗЛ; 15%-туг.) втрати професійної працездатності, з 04.04.2022 до 01.05.2024.

У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено звичний спосіб життя Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивач постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, яка купірується лише за допомогою медикаментозних препаратів. Позивача систематично турбує нападоподібний кашель з виділенням в`язкого слизового харкотиння, як в денний так і в нічний час, що порушує сон Позивача та позбавляє його можливості нормально відпочивати, призводить до важкості та болю у грудній клітці, у міжлопатковій ділянці, до свистячих хрипів в них, головного болю та запаморочення, постійного відчуття втоми, загальної слабкості, зниження уваги Позивача в денний час, що має наслідком перебування Позивача в напруженому стані, стані роздратованості.

Професійні захворювання призводять до постійного перенесення Позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя Позивача, втрата працездатності призвела до відсутності у Позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість Позивача приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд позовні вимоги задовольнити частково, враховуючи тяжке матеріальне становище на підприємстві в зв`язку з введенням на території України воєнного стану, стягнувши на користь Позивача 35 750 гривень та просили провадити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.05.2022 року відмовлено у розгляді справ з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідь на відзив від Позивача до суду не надходила.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2008 р. по 18.10.2020 р. перебував у трудових відносинах з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» і працював з 01.12.2008 по 21.06.2016 - підземним майстром гірничої дільниці шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 22.06.2016 по 18.10.2020 підземним заступником начальника дільниці №21 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». 30.12.2020 звільнено відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі за станом здоров`я, яка перешкоджає продовження роботи.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 17.02.2022 року, складеного на підприємстві АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», встановлено наявність у ОСОБА_1 професійних захворювань: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В, ЛН другого ступеня.; Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху).

Відповідно до пунктів 13,17 вказаного Акту враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 11 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолів фібро генної дії та рівнів шуму, які перевищували нормативні.

Внаслідок зазначеного вище хронічного професійного захворювання, Позивач 14.04.2022 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 40% (25% по ХОЗЛ, 15%-туговухості) з 04 квітня 2022 року до 01 травня 2024 року, з переоглядом 01 квітня 2024 року. Вказана обставина підтверджується копією довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 060297.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 40% позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він відчуває больові почуття, швидку втому, загальну слабкість. Доводи відповідача зазначені у відзиві, не знайшли свого підтвердження та спростовуються зазначеними вищу висновками суду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів близько 12 років, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно було встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням до 01.05.2024 року, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 120 000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб, задовольнивши позовні вимоги частково.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення на строк до закінчення військового стану, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, в зв`язку з веденням військового стану,підприємство не відвантажує свою продукцію основним покупцям і не отримує кошти від реалізації своєї продукції у повному обсязі, здійснюючи при цьому витрати, пов`язані із забезпеченням життєдіяльності підприємства, виплатою заробітної плати, сплатою податків, а також інших соціальних зобов`язань перед працівниками.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення.

Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо відстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання рішення, а відтак, і про необхідність відстрочення такого.

Складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає наявності тих виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1 200,00 грн.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,Законом України «Про охорону праці», ст.ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 120000,00 (сто двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в дохід держави судовій збір в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 27.05.2022 року.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», 50029, м.Кривий Ріг, вул. Сімбірцева,буд.1А.

Суддя: Н. М. Ваврушак