Провадження №2/760/3574/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омелько Г.Т.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

співвідповідачів - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оскарження відмови у вчинення нотаріальної дії та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, суд,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори у вчинення нотаріальних дій;

- встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ОСОБА_5 . Останній помер в АР Крим, куди вони поїхали 08 березня 2018 року разом з матір`ю ОСОБА_3 задля оздоровлення.

05.06.2018 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_5

12.06.2018 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2018 року про встановлення факту смерті (справа № 760/1459448), видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 .

Зазначає, що фактично проживав в кімнаті в загальній квартирі по АДРЕСА_1 з 2010 року, яка є спадковим нерухомим майном ОСОБА_5 та сплачував всі комунальні послугами, що підтверджується виписками з його карткових рахунків по оплаті комунальних слуг в даній квартирі, адже батько з 2009 року безробітний і тільки з 2016.

Вказує, що таким чином, після смерті батька фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління майном, що належало йому відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Просить звернути увагу, що про смерть батька дізнався 14 вересня 2018 року коли мати приїхала до Києва, про що свідчить білет на поїзд. Вона розповіла, що в минулий приїзд 04.06.2018, займалася оформленням документів про встановлення факту смерті, так як батько ОСОБА_5 помер на тимчасово окупованій території Крим.

Проте, на той час, з кінця травня та по червень 2018 року він знаходився поза межами Києва, про що свідчать чеки при розрахунку банківською карткою. При цьому, по невідомим для нього причинам мати, яка знаходилась в дуже депресивному стані та приймає ліки за рецептом, приховувала від нього факт смерті батька.

Зазначає, що в той же день, 14.09.2018, не пропустивши шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмовлено в зв`язку з тим, що нотаріус - Бочкова Ніна Георгіївна, яказаймалася цією справою знаходилася у відпустці з 27.08.2018 до 01.10.2018, а черговий відмовлявся підіймати справу та наполягав на очікуванні свого по діючій справі.

04.10.2018 він знову звернувся до Держаної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку.

Позивач вважає, що шестимісячний строк на прийняття спадщини він не пропустив, оскільки звернувся до нотаріальної контори 14.09.2018.

Керуючись наведеним вище, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.12.2018 у справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання та визначено строк на подання відповідачем/ами відзиву на позов.

17.09.2019 до суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , в яких останній зазначає, що попри те, що позивач вказує на те, що вчасно 14.09.2019 звернувся до відповідача з заявою про прийняття спадщини, на підтвердження своїх доводів він не надає суду доказів, котрі підтверджували факти на які він посилається. Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами факту проживання зі спадкодавцем разом, також відсутня заява до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Також зазначає, що до тверджень позивача щодо того, що мати не повідомила своєчасно про смерть батька, необхідно ставитися критично, з огляду на тяжкий емоційний стан останньої після смерті батька, а також наявність близьких стосунків позивача з батьками. З огляду на наведене, не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на його думку позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

29.11.2019 до суду надійшли додаткові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , в зазначає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини не через необізнаність про смерть батька, а через те, що з самого початку він не мав такого наміру, а звернувся із заявою лише після того, як дізнався, що у спадщину вступив ОСОБА_4

22.04.2020 до суду надійшли заперечення на пояснення третьої особи ОСОБА_4 , в яких позивач зазначає, що наведені докази, які долучені до матеріалів справи свідчать про факт постійного проживання, утримання, догляду ним за батьками. ОСОБА_4 намагається вжити всіх заходів, або перешкодити скористатись своїм законним правом на спадщину. Пояснення ОСОБА_4 з урахуванням викладених обставин не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Протокольною ухвалою від 12.10.2021 залучено в якості співвідповідачів третіх осіб.

У судовому засіданні 31.01.2022 позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, пояснення на підтримку позовних вимог надали аналогічні, викладеним у позові.

Співвідповідач - ОСОБА_3 у судовому засіданні визнала позов.

Співвідповідач - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

Співвідповідач - Дев`ята київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, відзиву на позовну заяву не надав.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі №760/14594/18 встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у місті Севастополь АР Крим.

Згідно з свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Солом`янським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь.

20.06.2018 нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Ніною Георгіївною заведено спадкову справу за №458/2018 після смерті ОСОБА_5 , за заявою ОСОБА_3 від 20.06.2018.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 29.10.2018 гр. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що дізнався про смерть батька лише 14 вересня 2018 року, коли його мати - ОСОБА_3 повернулась до Києва, та, не пропустивши шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, того ж дня звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в зв`язку з тим, що нотаріус - Бочкова Н.Г., яка займалася цією справою знаходилася у відпустці.

Враховуючи пояснення позивача щодо перебування ОСОБА_3 поза межами м.Києва, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитками на поїзд, її тяжкий душевний стан під час короткотривалого періоду перебування в м.Київ, що підтверджується направленням на лікування до медичного закладу та рецептів на ліки, суд приймає до уваги доводи позивача щодо необізнаності спадкоємця про існування спадкового майна до 14.09.2018. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. У той же час факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять.

Окрім того, з наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 до начальника Головного територіального управління юстиції у м.Києві Куценка С.І. від 15.11.2018, позивач просив підтвердити термін знаходження у відпустці нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г. в період з 20.08.2018 до 01.10.2018.

З листа Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкова Н.Г., у період з 27 серпня 2018 року по 25 вересня 2018 року дійсно перебувала у відпустці.

Враховуючи вищенаведене, суд також приймає до уваги доводи позивача та визнає поважними обставини щодо існування перешкод у нього, як спадкоємця, для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з перебуванням державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкова Н.Г. у відпустці.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано співвідповідачем ОСОБА_3 , і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо фактичного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами факту постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи обставини справи, факт відсутності доказів, що спростовують твердження позивача, спору з приводу спадкового майна, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Що стосується вимоги щодо оскарження відмови у вчинення нотаріальної дії, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені від повідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Аналіз ч. 1 ст. 1270 ЦК України, п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" свідчить, що законодавець пов`язує видачу свідоцтво про право на спадщину за законом із спливом шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся 04 жовтня 2018 року, тобто після сплину шестимісячного строку. Отже, дії державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г., під час винесення постанови про відмову у відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, були законними.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 в частині оскарження відмови у вчинення нотаріальної дії задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 141, 206, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оскарження відмови у вчинення нотаріальної дії та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити частково.

Визначити додатковий строк ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалістю в 2 (два) місяці з дня набрання рашенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А.Усатова