Номер провадження: 22-ц/813/7830/22
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» Мєшніка Костянтина Ігоровича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

06.10.2021 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість про надання банківських послуг «Monobank» станом на 07.06.2021 року у сумі 28653,58 грн. та судовий збір у сумі 2270 грн. (а.с.1-4).

В подальшому, а саме 06.12.2021 року, позивач зменшив суму позовних вимог, про що зазначив у відповіді на відзив, у зв`язку з чим просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.02.2018 року у розмірі 2 393,72 грн., яка складається з: 2 270,00 грн. - витрати по сплаті судового збору та 286,14 грн. несанкціоноване користування коштами банку (а.с.57-66).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 22.02.2018 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 25000,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або для здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Сінгаєвський А.О. просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.45-49).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2022 року у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовлено (а.с.95-101).

В апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.02.2022 року, постановлення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.105-109).

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 07.11.2022року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.09.2022 року (а.с. 126), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с. 127-131).

У зв`язку з тим, що 05.11.2022 року припадає на вихідний день, датою ухвалення цього судового рішення є 07.11.2022 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволені апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог (а.с. 95-101).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на нищевикладене.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Тарифів за карткою «Monobank» та Умов обслуговування рахунків фізичних осіб у АТ «Універсал Банк» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Тарифів (а.с. 9).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом із Тарифами та Умовами становить між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Витягом з Тарифів за карткою «Monobank» та Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб.

Звертаючись до суду із цим позовом, АТ «Універсал Банк» на підтвердження своїх позовних вимог надав до суду розрахунок заборгованості (а.с.5-7), копію Анкети-заяви ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг від 22.02.2018 року (а.с. 9), банківську виписку за договором б/н станом на 01.12.2021 року (а.с. 67-76), Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 10-21), копію паспорту ОСОБА_1 (а.с. 25).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останній отримав кредитну картку та користувався нею (а.с. 67-76).

Банківська виписка має статус первинного документу, що вбачається з Переліку типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.12 р. № 578/5, відповідно до якого, до первинних документів, які фіксують факт виконання господарської операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з Тарифів за карткою «Monobank» не містять підпису позичальника, а тому не можуть вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Тарифами та Умовами.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача https://www.monobank.ua/terms., неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22.02.2018року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06.10.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позичальник в Анкеті-заяві про приєднання до Тарифів за карткою «Monobank» та Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» підтвердив факт ознайомлення з Тарифами та Умовами і зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладених на сайті Банку, - не приймаються колегією суддів до уваги.

Анкета-заява, а також інші матеріали справи не містить належних доказів того, що позичальник ОСОБА_1 був ознайомлений із зазначеними Тарифами та Умовами в АТ «Універсал Банк» і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Тарифів та Умов (а.с.9).

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із позичальником Банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які Банк вважав узгодженими.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності і призвів би до покладення на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

В своїй відповіді на відзив, позивач фактично зменшив розмір позовних вимог, та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 393,72 грн., з яких: нарахування судових витрат у розмірі 2 270,00 грн., нарахування за несанкціоноване користування коштами у сумі 286,14 грн. (а.с. 66-зворот).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2021 року АТ «Універсал Банк» списав з карткового рахунку відповідача 2 270,00 грн. із зазначенням «нарахуванням судових витрат» (а.с. 67).

Однак списання коштів у розмірі 2 270,00 грн. з карткового рахунку відповідача при зверненні до суду з даним позовом як витрат по сплаті судового збору, а також нарахування коштів за несанкціоноване користування коштами у розмірі 286,14 грн., ані кредитним договором, ані законом не передбачено.

Більше того, колегія суддів зазначає, що у разі погашення відповідачем кредитної заборгованості у сумі 28 816 грн., тобто у сумі яка перевищує суму первісних позовних вимог 28 653,58 грн., то звідки взялась сума кредитної заборгованості у розмірі 2 393,72 грн., докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду, не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далів Конвеція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» Мєшніка Костянтина Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07.11.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева