справа № 179/67/22
провадження № 2/179/286/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Ахтієвій Р.С.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач посилається на те, що являється пенсіонеркою за віком та отримала пенсійне посвідчення 09.02.2010 року та з того часу отримує пенсію. В листопаді 2021 року отримала пенсію не в повному обсязі, тобто на тисячу менше. По даному випадку звернулать до пенсійного відділення у смт Магдалинівка та 23.11.2021 року роз`яснення, що відносно неї заведено виконавче провадження за заборгованість по кредиту. Даний факт її здивував, оскільки за кредит отриманий від ЗАТ «Альфа Банк» розрахувалась в повному обсязі.
Вважає, що вищезазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, так як вчинений з порушенням норм матеріального права.
При вчиненні нотаріального напису нотаріусом не були витребувані документи, що свідчать про безспірність боргових зобов`язань, та про наявність боргових зобов`язань між ним та кредитною установою.
Відтак виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості, нарахування заборгованості поза межами строку кредитування, і через сплив строку на його вчинення та строків позовної давності, і через порушення порядку та умов його вчинення, і через прострочення кредитора. Не визнає заявленої заборгованості перед Відповідачем, оскільки була позбавлена будь-якої можливості заявити такі заперечення раніше, викладає їх у позові.
Позивача в судове засідання не з?явилась, в матеріалах справи є заява про вирішення справи без її участі.
Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Представник відповідача ТОВ «Платинум Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідачв до суду не надійшло, відзив на позов не надано.
Третя особа приватний виконавець Пімахова Д.В. до суду не з`явилася, про місце та час розгляду повідомлена належним чином, будь-яких заяв та відзиву не надала.
Третя особа приватний нотаріус Буджиганчук Є.Ю. до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Ухвалою від 18.01.2022 року відкрите провадженняу справі. Ухвалою від 18.01.2022 за заявою позивача ОСОБА_2 позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису. За ухвалою суду від 01.03.2022 року про витребування доказу сторони витребувані докази не надали.
У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання відповідачів, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено, що позивач уклала кредитний договір від 21.01.2008 року № 500062855 з ЗАТ «Альфа-Банк», за умовами якого позивач отримала кредит в сумі 6 900 доларів США, строком до 21.01.2011 року (а.с. 8) та відповідно до графіку платежів від 21.01.2008с року позивачу встановлено графік погашення заборгованості з 21.02.2008 року по 21.01.2011 рік (а.с. 9).
Згідно з роздруківки з пенсійної справи позивача від 23.11.2021 року здійснюються відрахування за постановою державного виконавця № 67017405 від 08.10.2021 (а.с. 10).
Однак в матеріалах справи відсутній Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 500062855 від 21.01.2008, та будь-які підтвердження направлення цього договору та вимогу про сплату заборгованості по кредитному договору позивачу відсутні.
Крім того в матеріалах справи відсутній виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю., та на ухвалу суду про витребування доказів наданий не був.
При примусовому виконанні спірного виконавчого напису приватним виконавцем міста Києва прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.10.2021 (а.с. 15).
Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі N 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5 (далі Порядок N 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Згідно з п. 3.1. Порядку N 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до п. 3.2. Порядку N 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі - Перелік N 1172).
Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку N 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Редакція Переліку N 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису.
Суд встановив, що з досліджених доказів неможливо встановити наявність заборгованості позивача ОСОБА_2 перед первісним кредитором ЗАТ "Альфа Банк", оскільки будь-які докази, які підтверджують існування такої заборгованості суду не надані.
Крім того, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа Банк».
За змістом положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановити на підставі яких документів було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріуса встановити не вдалось, оскільки відповідачі не надали копії документів витребовуваних згідно ухвали суду від 01.03.2022 року.
Відтак відповідачем та приватним нотаріусом всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів існування безспірності заборгованості позивачки перед ТОВ "Платинум Фінанс" за кредитним № 500062855 від 21.01.2008 між ЗАТ "Альфа Банк" та ОСОБА_2 , за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису.
Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. також не надала суду жодних документів, які слугували підставою для винесення нею виконавчого напису; ухвалу суду від 01.03.2022 року в частині витребування доказів - проігнорувала.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц.
З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат".
Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-283, 353 ЦПК України, суд

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.А.Ковальчук