Справа№592/9509/21
Провадження №2/592/131/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Цюпки Т.О.,

представника позивача Бехала С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «Європейський страховий альянс» про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Виклад позиції позивача та відповідачів.

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20.11.2020 року о 14 год. 20 хв. в м. Суми на перехресті вул. Засумська та вул. С. Бандери сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) та ОСОБА_1 . Так Відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault Clio д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , котрий рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим Відповідач порушив вимоги п.2.3.6, п. 33.2.1. Правил дорожнього руху України.

Винним у вчиненні зазначеної ДТП було визнано ОСОБА_2 (справа про адміністративне правопорушення № 592/13379/20, копії Постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2020 та Постанови Сумського апеляційного суду від 22.02.2021 по даній справі додаються).

Під час розгляду апеляційної скарги по справі про адміністративне правопорушення № 592/13379/20 в Сумському апеляційному суді Відповідач зобов`язався відшкодувати шкоду, спричинену внаслідок ДТП.

Відповідно до Висновку № 62/2020 експертного авто товарознавчого дослідження від 18.12.2020 розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Renault Clio д.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, що відбулась 20.11.2020, станом цін на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів, та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин, складає 19889,19 гри. (копія Висновку додається).

В той же час, Потерпілим, для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Clio д.н. НОМЕР_2 було придбано у ФОП ОСОБА_3 , який згідно даних електронного ресурсу https://cabinet.tax.gov.ua/registers/edpod є платником єдиного податку 2 групи (без сплати ПДВ), запасних частин на загальну суму 10840,00 грн. (копія Товарного чеку від 11.12.2020 та Свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 додаються).

Роботи по ремонту автомобіля Renault Clio д.н. НОМЕР_3 здійснював ФОП ОСОБА_4 (копія Виписки з ЄДР та Витягу з реєстру платників єдиного податку додаються). Загальна вартість робіт з ремонту склала 21900,00 грн. (копія Акту виконаних робіт з ремонту автомобіля Renault Clio д.н. НОМЕР_3 від 25.12.2020 додається).

Як бачимо, потерпілим - ОСОБА_1 , для відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Renault Clio длі. 1Ю8457ВІ фактично понесені збитки у розмірі 10840,00 грн. + 21900,00 грн. = 32740,00 грн.

Вважаю, що оскільки завдані збитки не були відшкодовані Відповідачем у добровільному порядку і відповідно для захисту свого порушеного права (для підтвердження збитків) ОСОБА_1 був вимушений звернутись до судового експерта, то до фактичних витрат на здійснення ремонту пошкодженого автомобіля також необхідно додати витрати на здійснення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2311,30 грн., оскільки цих витрат Позивач не зазнав би у разі добровільного відшкодування Відповідачем завданої шкоди.

Таким чином розмір завданої шкоди становить 32740,00 грн. + 2311,30 грн. = 35051,30 грн.

В той же час, ПрАТ «Європейський страховий альянс», в якому була застрахована цивільна відповідальність Відповідача, здійснила страхове відшкодування у розмірі 8849,53 грн., що підтверджується Випискою по рахунку НОМЕР_4 , який відкрито ОСОБА_1 в AT КБ «ПРИВАТБАНК» (копія додається).

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм та обставин справи, вважаю, що оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини Відповідача, перевищує виплачений Позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь Позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням, а саме: 35051,30 грн. - 8849,53 грн. = 26201,77 грн.

Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 26201,77 грн. та моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн.

27.03.2022 від представника ПрАТ «Європейський страховий альянс» надійшли пояснення по справі, в яких зазначив, що 01.09.2020 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ОСОБА_2 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 0506029 (далі - Поліс), відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ-2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, завдану майну, згідно Полісу, складає 130000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. 20.11.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням Відповідача та автомобіля RENAULT CLIO, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (далі - Позивач). 23.11.2020 на адресу Третьої особи надійшло повідомлення від Позивача про подію з транспортним засобом. 26.11.2020 було проведено огляд пошкоджень КТЗ RENAULT CLIO, д.н. НОМЕР_3 , про що складено відповідний протокол. Того ж дня, Позивачем надана Третій особі заява про виплату страхового відшкодування. 22.02.2021 Третьою особою затверджений страховий акт на суму 8894,00 грн. 23.02.2021 Третя особа здійснила виплату страхового відшкодування Позивачу в розмірі 8894,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, доданим до пояснення.

26.08.2021 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не обгрунтований та безпідставний у задоволенні якого просив відмовити.

07.09.2021 від Позивача надійшла відповідь на Відзив, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

02.08.2021 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

07.12.2021 ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Згідно розпорядження Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 січня 2022 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із виходом у відставку та припиненням повноважень судді Хитрова Б.В., вказана справа передана у провадження судді Литовченка О.В.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Копію вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 21.12.2021. Станом на 06.01.2022 ухвала суду про залишення позовної заяви без руху не виконано.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

27.01.2022 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідно рішення зборів суддів Ковпаківського районного суду м. Суми №2 від 28.02.2022, цивільну справу було знято з розгляду.

З 25.04.2022 по 18.08.2022 справа не була призначена до розгляду у зв`язку з перебування головуючого судді на тривалому лікарняному.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні представник позивача Бехало С.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» не з`явився, належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків.

20.11.2020 о 14-20 годині в м. Суми на перехресті вул. Засумська та вул. С. Бандери, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого допустив зіткнення з транспортим засобом Renault Clio д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , котрий рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матерільними збитками.

За вказаних обставин постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2020 у справі № 592/13379/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців (а.с. 9).

Постановою Сумського апеляційного суду від 22.02.2021, постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2020 відносно ОСОБА_2 змінено та накладено на нього адміістративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с.10-11)

Згідно вимог частин 6 і 7 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР0506029, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 транспортного засобу ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 забезпечена ПрАТ «Європейський страховий альянс». Термін дії полісу з 01.09.2020 до 01.09.2021. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130000 грн., розмір франшизи - 0 (нуль) грн. (а.с. 73).

Як вбачається із платіжних доручень, на рахунок позивача від ПрАТ «Європейський страховий альянс» було зараховано страхове відшкодування завданої матеріальної шкоди майну у розмірі 130000 грн. (страхувальник ОСОБА_2 ) (а.с.73).

Відповідно до Висновку № 62/2020 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 18.12.2020 у відповідності до ст. 106 ЦПК України, проведеного судовим експертом автотоварознавцем Варухою В.О. - ринкова вартість автомобіля Renault Clio, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідку дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 20.11.2020, станом цін на час настання події, з урахуванням ПДВ складає: 134467.00 грн.

Вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих автомобілю Renault Clio, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідку дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 20.11.2020, станом цін на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів, та з урахуванням митих зборів(ПДВ) на вартість складових частин складає: 284442.53 грн.

Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля Renault Clio, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідку дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 21.11.2020, станом цін на час проведення дослідження з урахуванням митих зборів(ПДВ) на вартість складових частин та втрати товарної вартості (ВТВ), складає: 19889.19 грн. (а.с.15-28).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону № 1961-IV, згідно з пунктом 22.1 якої, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Системний аналіз пункту 32.7 частини 1 статті 32 Закону України Закону № 1961-IV, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19).

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає.

Судовим розглядом встановлено, що внаслідок винної поведінки відповідача ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 і фактичний розмір заподіяної шкоди позивачу становить 32740 грн. 00 коп. У свою чергу страховик ПрАТ «Європейський страховий альянс» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодувало останньому шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 8849,53 грн.

Відповідач належними і допустимими доказами не спростував розміру заподіяної позивачу шкоди. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди 32740 грн. 00 коп. і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) 8849,53 грн., що становить 23890 грн. 47 коп.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежновід характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною другою цієї статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ураховуючи, що внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження, що спричинило моральні страждання позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування йому моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з характеру правопорушення, глибини і ступеня моральних страждань позивача, обсягу змін, які відбулись у його житті у зв`язку з пошкодженням належного йому майна, а також з дотриманням вимог розумності і справедливості, справедливого балансу між порушеними правами позивача та інтересами відповідача, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у сумі 7000 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1735,91 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «Європейський страховий альянс» про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 23890 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1735 грн. 91 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_7 .

Третя особа: ПрАТ «Європейський страховий альянс» - м. Київ вул. Ямська, 28-А, .

Суддя О.В. Литовченко