Справа № 639/8071/21
Провадження № 2/639/478/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 639/8071/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал-Гарант» про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди,

установив:

29.11.2021 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Марченко Ніни Миколаївни, яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал-Гарант», в якій позивач просив стягнути на користь позивача: з ОСОБА_2 різницю між сумою страхового відшкодування та розміром матеріального збитку у сумі 3565,38 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.; з Приватного акціонерного товариства «СК «Глобал Гарант» суму страхового відшкодування у розмірі 28282,78 грн. та витрати, пов`язані з оплатою послуг експерта у розмірі 3000,00 грн. Також позивач просить стягнути солідарно з відповідачів понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 01.06.2021 о 10 год. 50 хв. на перехресті вул. Полтавський шлях з вул. Переможців в м. Харкові водій транспортного засобу ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 при здійсненні руху заднім ходом допустив зіткнення з транспортним засобом Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , чим останній внаслідок пошкодження транспортного засобу завдано матеріальних збитків. На місці ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (електронний євро протокол), та на місці ДТП ОСОБА_2 визнав порушення ним Правил дорожнього руху України, отже, він є винним у вчиненні ДТП. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203440293 автомобіль ГАЗ-33021 реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахований у ПрАТ «СК «Глобал-Гарант». Полісом обов`язкового страхування № ЕР-203440293 встановлений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130000,00 грн.

01.06.2021 позивач повідомила ПрАТ «СК «Глобал-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди за її участю та ОСОБА_2 , 30.06.2021 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. По теперішній час страхове відшкодування не сплачено. Крім того, всупереч вимогам п.33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пошкоджений автомобіль позивача не був оглянутий, та відповідно не складений Звіт про визначення розміру матеріального збитку. Оскільки з позивачем представники страхової компанії не зв`язувались та не запрошували на проведення огляду, за самостійним зверненням позивача судовий експерт провів дослідження та за його результатами склав Висновок експерта № 17С від 28.07.2021, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату ДТП становить 31848,16 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без врахування ПДВ на складові частини, які підлягають заміні під час проведення ремонту автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату ДТП становить 28282,78 грн. На думку позивача, відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати на користь позивача різницю між розміром страхового відшкодування та реальним розміром матеріального збитку у сумі 3565,38 грн. Також, у зв`язку із зверненням позивача до судового експерта, вона зазнала витрат на виготовлення Висновку у розмірі 3000,00 грн. На обґрунтування наявності та розміру моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. позивач посилається на те, що вона у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, порушенням налагодженого стану життя зазнала душевних страждань. Ситуація, що склалася, створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани, змінює звичайний життєвий устрій (необхідність участі у судовій тяганині, відвідування експертних, судових органів). Відстоювання своїх цивільних прав займає тривалий час і потребує значних фізичних та психологічних сил. Сім`я позивача зазнала значних матеріальних збитків, які обумовлюють порушення звичайного темпу, змісту та цілеспрямованості, життєдіяльності та професійної діяльності.

16.12.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.43-45).

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог до нього у повному обсязі, посилаючись на те, що встановлений ліміт відповідальності відповідача ОСОБА_2 згідно з полісом обов`язкового страхування № ЕР-203440293 становить 130000,00 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовою відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова компанія повідомляє про точну суму, що має бути виплачена потерпілій особі в межах ліміту відповідальності винуватця ДТП. Якщо страхова компанія низько оцінила завдану шкоду та занижує суму страхового відшкодування, позивач має право надати письмові заперечення та вимагати виплатити різницю між фактичним розміром шкоди сумою, яка зазначена у звіті на замовлення, і страховою виплатою. Якщо страхова компанія відмовила у виплаті різниці, позивач має право звернення до суду із позовною заявою до страхової компанії в межах ліміту відповідальності винуватця ДТП. Якщо збитки перевищують ліміт відповідальності, відповідачами будуть страхова компанія та винуватець ДТП, що узгоджується з положеннями ст. 1194 ЦК України. Страховою компанією позивачу не було здійснено страхове відшкодування, про що зазначає сама позивач, в зв`язку з чим не зрозуміло яка остаточна сума страхового відшкодування буде виплачена страховою компанією. Також, відповідач не погоджується із заявленим розміром моральної шкоди, зазначивши, що в позовній заяві не наводиться з якого розрахунку виходив позивач при нарахуванні моральної компенсації в розмірі 10000,00 грн., факт заподіяння моральної шкоди позивач не підтверджує жодним належним та допустимим доказом, а лише формально посилається на моральні та фізичні страждання. Відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені позивачем по даній справі, є неспіврозмірними зі складністю справи (а.с.78-81).

Позивач в судове засідання не з`явилась, 18.08.2022 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі (а.с.77).

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи представник позщивача ОСОБА_4 , згідно з вимогами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ПрАТ «СК «Глобал-Гарант», згідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, 01.06.2021 о 10 год. 50 хв. на перехресті вул. Полтавський шлях з вул. Переможців в м. Харкові водій транспортного засобу ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 при здійсненні руху заднім ходом допустив зіткнення з транспортним засобом Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . На місці ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (електронний євро протокол) (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував свою вину у даній ДТП, та визнав, що його цивільно-правова відповідальність на час ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування № ЕР-203440293 у ПрАТ «Страхова компанія «Глобал-Гарант».

Як зазначає позивач, таке страхове відшкодування не було їй виплачено, крім того, представники страхової компанії з позивачем не зв`язувались, огляд пошкодженого транспортного засобу не проводили.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль позивача Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивачем направлені електронні повідомлення ПрАТ «СК «Глобал-Гарант» та ОСОБА_2 щодо прибуття 14.07.2021 о 14-00 год для проведення огляду автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1 (а.с.28,29).

01.07.2021 ОСОБА_1 уклала з ФОП ОСОБА_5 договір № 54/21 про надання послуг з автотоварознавчого дослідження автомобіля Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.25).

Згідно з висновком судового експерта Бочарова Сергія Миколайовича № 17С, складеного 28.07.2021 на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ на складові частини, які підлягають заміні під час проведення ремонту автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2013 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 01.06.2021, складає 28282,78 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2013 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 01.06.2021, складає 31848,16 грн. Технічний огляд автомобіля проводився 14.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 в присутності представника власника КТЗ Лаптєва В.Л. (а.с.12-24).

За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатила ФОП ОСОБА_5 3000,00 грн, що підтверджується копією договору № 54/21 від 01.07.2021 про надання послуг з автотоварознавчого дослідження, копією Акту прийому-передачі робіт від 28.07.2021, копією рахунком-фактури № 318 від 01.07.2021 (а.с.25-27).

З набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17 лютого 2011 року, яким внесено зміни та доповнення до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2статті 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (надалі Закон).

Відповідно до статей 3, 5 Закону, метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) відступила від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, та зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п.36.1, 36.2, 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до положень п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 76, частин 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, статтею 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Матеріали цивільної справи містять копію заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021, адресовану ПрАТ «СК «Глобал-Гарант» про виплату страхового відшкодування (а.с.11).

Разом з тим, з даної заяви не можливо встановити, що така заява подавалась (надсилалась) позивачем страховику для отримання страхового відшкодування.

Крім того, сторонами не надано до суду копії поліса обов`язкового страхування № ЕР-203440293 із зазначенням строку його дії.

Отже, доводи позивача, що вона у передбаченому законом порядку звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, не підтверджується жодними належними, допустимими і достітніми доказами.

Своїм правом на звернення до суду з клопотанням про витребування доказів, відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, позивач не скористалась. Будь-яких заяв, клопотань про витребування доказів у зв`язку з неможливістю самостійно отримати докази, позивачем суду не заявлено.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову до ПрАТ «СК «Глобал-Гарант» про виплату страхового відшкодування, через недоведеність.

Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 суд зазначає, що у в зв`язку з недоведеністю вимог позивача до ПрАТ «СК «Глобал-Гарант» про виплату страхового відшкодування, суд позбавлений можливості встановити відповідно до ст. 1194 ЦК України, підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої ним шкоди, яку він зобов`язаний сплатити потерпілому, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленомустаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Отже, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір завданої йому матеріальної шкоди перевищує встановлений ліміт страхового відшкодування.

Суду не надано інших належних доказів, які б фактично підтвердили обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про відшкодування майнової шкоди.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн, суд зазначає наступне.

За правилами ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень ;

- у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

- при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підтвердження наявності та розміру заподіяної відповідачем моральної шкоди позивач зазначає, що вона у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, порушенням налагодженого стану життя зазнала душевних страждань. Ситуація, що склалася, створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани, змінює звичайний життєвий устрій (необхідність участі у судовій тяганині, відвідування експертних, судових органів). Відстоювання своїх цивільних прав займає тривалий час і потребує значних фізичних та психологічних сил. Сім`я позивача зазнала значних матеріальних збитків, які обумовлюють порушення звичайного темпу, змісту та цілеспрямованості, життєдіяльності та професійної діяльності.

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, позивач розрахунок та належного обґрунтування наявності та розміру моральної шкоди не надала, з урахуванням того, що позивач участі у судовому розгляді справи не приймала, скористалась послугами адвоката, уклавши з АО «ЛЄДАПРАВО» в особі Голови адвоката Марченко Н.М. договір про надання правової допомоги від 29.06.2021, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, що підтверджується також матеріалами справи.

Отже, наявність спричинення позивачу відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди та її розмір позивачем не доведено, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Глобал-Гарант`про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн та на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн (а.с.4, 30-32), суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покаладає понесені позивачем судові витрати на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 13, 76-82, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал-Гарант» про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал-Гарант», код 30930046, адреса: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28-В.

Повний текст рішення складений 31.10.2022.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК.