ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 637/46/21 Номер провадження 22-ц/814/2903/22Головуючий у 1-й інстанції Островська Н.І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

за участі секретаря: Боштенко В.Ю.

за участі адвоката Вишні Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою представника особи яка не брала участі у справі ОСОБА_1 - адвоката Вишні Ганни Вікторівни на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року, ухваленого у складі головуючого судді Островської Н.І., по справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа : Шевченківська селищна рада Харківської області, про визнання особи недієздатною встановлення опіки над нею та призначення опікуна

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року заявник звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити ОСОБА_2 опікуном.

Як підставу зазначено, що 23.03.2010 рішенням Шевченківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , помер в с. В. Хутори Шевченківського району Харківської області, після чого дружина останнього ОСОБА_2 продовжила опікатися над сестрою померлого, недієздатною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з дитинства з діагнозом «олігофренія в ступені вираженої дебільності».

Згідно рішенню виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області «Про затвердження подання про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_3 », орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 20.01.2021 № 4/1 виданої КНП «ЦПМ СД Шевченківського району», сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичної довідки про проходження обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів від 13.01.2021 ОСОБА_2 , може бути призначена опікуном.

Для поміщення на стаціонарне лікування, переоформлення групи інвалідності, отримання пенсії та інших питань потрібна згода самого хворого або його законного представника. ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, потребує стороннього догляду та опіки, не може задовольняти свої основні життєво необхідні потреби та самостійно обслуговувати себе через що виникла необхідність у визнанні її недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Харкова від 25 березня 2021 року заяву ОСОБА_5 задоволено .

Визнано недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Великі Хутори Шевченківського району Харківської області.

Встановлено опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Визначено строк дії даного рішення протягом двох років.

Із рішенням не погодилась ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу. Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не надавши особі висловитись з приводу призначення їй саме даного опікуна.

Апелянт просила рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка с. Великі Хутори Шевченківського району Харківської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 319 від 10.02.1976, виданої відділом соціального забезпечення виконкому Шевченківської районної ради ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з дитинства з діагнозом «олігофренія в ступені вираженої дебільності», що також підтверджується довідкою члена колгоспу серії ВМ-76 № 164667 . Згідно посвідченню № 01, виданому головою Великохутірської сільської ради, ОСОБА_4 був призначений опікуном над ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 підтверджено факт смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з 30.12.1999 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 118 від 09.03.2021 року ОСОБА_3 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, відповідно до свого психічного стану ОСОБА_3 нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними .

За змістом довідки № 4 від 11.01.2021, виданої старостою с. Великі Хутори, с. Журавка Шевченківської селищної ради ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 , яка згідно рішенню суду від 02.04.2010 визнавалась недієздатною.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 20.01.2021 № 4/1, виданому КНП «ЦПМ СД Шевченківського району», ОСОБА_2 за станом здоров`я може здійснювати соціальні послуги.

Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду у ОСОБА_2 відсутні протипоказання до виконання опікунства, що також підтверджено медичною довідкою про стан здоров`я особи від 13.01.2021.

Рішення виконавчого комітету Шевченківської селищної ради № 134 від 20.01.2021 затверджено Подання про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_3 .

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна ( ч.1 ст.300 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

Як вбачається з матеріалів справи , наявне подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном, щодо ОСОБА_1 подібне подання не виносилось.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021року опікуном недієздатної ОСОБА_3 призначено ОСОБА_2 , а тому відсутні правові підстави для призначення ОСОБА_1 опікуном.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що при ухваленні рішення суд не врахував інтереси ОСОБА_3 та не цікавився її думкою щодо призначення над нею опікуном ОСОБА_6 суд не може взяти до уваги, враховуючи, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 страждає на стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості та повністю не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд прийшов до висновку про недоцільність виклику ОСОБА_3 у судове засідання для надання пояснень.

ОСОБА_1 надано докази на підтвердження того , що вона зверталась до Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради із заявою про винесення Подання про доцільність призначення її опікуном над ОСОБА_3 , також відповідна заява надана від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Суд звертає увагу, що вказані заяви подані 24 грудня 2021 року , на цей час опікуном ОСОБА_3 вже була призначена ОСОБА_2 .

Як вже зазначалося, частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналізуючи положення вказаної статті можна зробити висновок, що вирішуючи питання призначення опікуна над недієздатною особою відповідне подання органу опіки та піклування є обов`язковим, натомість такого подання щодо ОСОБА_1 винесено не було. Доказів того, що ОСОБА_1 зверталась із заявою про винесення вказаного рішення органу опіки та піклування, матеріали справи не містять.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що інтересам недієздатної ОСОБА_3 більше відповідає встановлення над нею опіки ОСОБА_1 також є безпідставними, оскільки ґрунтуються на припущеннях та нічим не підтвердженні.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов