Справа №295/8434/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про відмову у видачі судового наказу

24.10.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду та просить видати судовий наказ, яким стягувати з боржника ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про можливість видати судовий наказ за заявою, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місце реєстрації заявника, ОСОБА_1 , на території Житомирської області не значиться.

Згідно відомостей виконавчого комітету Барашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Таким чином, положення даної статті розповсюджуються на справи наказного провадження, де боржником виступає юридична особа та фізична особа підприємець.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що підстав для видачі судового наказу або направлення справи за підсудністю до належного суду не встановлено, разом з тим, наявна підстава для відмови у видачу судового наказу, оскільки заяву подано до Богунського районного суду м. Житомира з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Ні заявник, ні боржник на території Богунського району м. Житомира не зареєстровані, що виключає можливість видачі судового наказу Богунським районним судом м. Житомира. Долучений заявником акт про місце фактичного проживання суд до уваги не бере, оскільки такий документ у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України не є документом, який підтверджує місце реєстрації особи. Крім цього, з такого документа неможливо встановити, що він виданий саме заявнику, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , долучених заявником до заяви, встановлено, що прізвищем заявника є « ОСОБА_4 », а акт виданий ОСОБА_5 . До матеріалів заяви не долучено посилань на докази, які свідчили б про зміну прізвища заявника.

Суддя роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу в даному випадку не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2022 року.

Суддя Л.М. Чішман