Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/494/22

Провадження № 2/943/802/2022

22 листопада 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід по лінії матері ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом, фактично прийняв спадщину, однак не може юридично оформити прийняття такої, оскільки дід, за життя, не виготовив правовстановлюючі документи на житловий будинок. Просить суд визнати за ним право власності на означене спадкове майно.

Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідач також подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, заперечень проти позову не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09.08.1992 року Красненською селищною радою Буського району Львівської області підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 70.

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Такий, згідно технічного паспорта, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом на 04.05.2022 року, на замовлення позивача, відповідає технічним нормам побудови та придатний для проживання.

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивач є онуком померлого, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Крім нього, спадкоємцем першої черги спадкування є мати позивача ОСОБА_4 . Остання на означене спадкове майно після смерті батька, не претендує, відмовляється від такого в користь позивача, про що подала відповідну письмову заяву. Інших першочергових спадкоємців судом не встановлено.

Однак, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті діда, вступив у володіння та розпорядження спадковим майном.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда