Справа № 503/1446/21
Провадження № 2/503/66/22
УХВАЛА

03 листопада 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

представника позивача адвоката Ставніченка М.В.,

проводячи судове засідання в залі засідань у м. Кодима в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказаний позов, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму позики в сумі 37000 грн, процентів від суми позики, 3 % річних та інфляційних збитків нарахованих станом на день ухвалення рішення, а також судові витрати.

В свою чергу вимоги пред`явленні до відповідача позивач ОСОБА_1 у змісті позовної заяви обґрунтовує посиланнями на існуючі зобов`язання, які виникли в останньої перед нею на підставі договору позики укладеного між ними 25.01.2020 року і на підтвердження якого відповідачем було складено відповідну розписку. При цьому, на виконання вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви було додано копію відповідної розписки (а.с.8).

19.10.2022 року відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано письмове клопотання від 18.10.2022 року про витребування у позивача оригіналу боргової розписки, копія якої надана нею до суду разом із позовною заявою, для проведення судової почеркознавчої експертизи. При цьому, зазначене клопотання обґрунтовано тим, що вважає копію наданої позивачем розписки від 25.01.2020 року підробленою і в рамках кримінального провадження № 0000793 від 29.10.2021 року у ОСОБА_1 в ході проведення 17.12.2021 року обшуку було вилучено розписку. Водночас висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/116-22/1350-ПЧ від 02.03.2022 року встановлено, що вилучена в ході обшуку у ОСОБА_1 розписка не являється оригіналом, а лише кольоровою фотокопією, а також відрізняється за своїм змістом, а саме у ній відсутнє слово «борг». В подальшому, а саме 21.04.2022 року, у ОСОБА_1 був проведений повторний обшук, за результатом якого було вилучено розписку аналогічну попередній та відрізняється за змістом від копії розписки наданої нею до суду.

У зв`язку з чим судом на розгляд було поставлено питання щодо витребування оригіналу документа.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В свою чергу згідно п.1 і 3 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Представник позивача адвокат Ставніченко М.В., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, відзначив, що відповідачем пропущений строк на подання клопотання про витребування доказів

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України. При цьому, в змісті свого клопотання від 18.10.2022 року про витребування оригіналу документа також заявила клопотання про проведення судового засідання без її участі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги пред`явленні до відповідача ОСОБА_2 наслідками складення останньою відповідної боргової розписки від 25.01.2020 року, що підтверджує наявний у неї оригінал цієї розписки.

На підтвердження зазначених обставин позивачем ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ч.5 ст. 95 ЦПК України, до позовної заяви додано засвідчену належним чином копію розписки.

Відповідачем ОСОБА_2 заявлене клопотання про витребування у позивача оригіналу розписки, копія якої була додана нею до позовної заяви. При цьому, відповідач ОСОБА_2 визначаючи надану суду позивачем ОСОБА_1 копію розписки підробленою фактично ставить під сумнів відповідність поданої копії розписки її оригіналу.

Водночас відповідачем ОСОБА_2 надано суду копію висновку судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/116-22/1350-ПЧ від 02.03.2022 року проведеної в рамках кримінального провадження № 0000793 від 29.10.2021 року предметом дослідження якої була розписка (копія розписки) датована також 25.01.2020 року, яка була вилучена у ОСОБА_1 17.12.2021 року в ході проведення обшуку та за своїм змістом і оформленням містить як спільні так і відмінні риси з копією розписки, яка додана позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви у даній справі.

Відповідно до положень першого речення ч.6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

В свою чергу, на висловлену представником позивача думку щодо пропуску строку відповідачем на подання клопотання про витребування доказів, то суд вважає необхідним відзначити наступне. Згідно положень ст. 83 ч.3, 84 ч.1 ЦПК України відповідач повинен подати разом з поданням відзиву. При цьому, відповідачем ОСОБА_2 до свого відзиву від 25.01.2022 року дійсно не було додано клопотання про витребування оригіналу письмового доказу. Однак, при цьому суд відзначає також те, що у змісті самого відзиву визначала надану суду позивачем ОСОБА_1 копію розписки підробленою, а також посилалась на проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000793. В свою чергу в рамках зазначеного кримінального провадження 17.12.2021 року було проведено обшук житла ОСОБА_1 , в ході якого, як зазначено у копії відповідного протоколу, у останньої було вилучено оригінал розписки наданої їй ОСОБА_2 про отримання в борг грошових коштів в сумі 37000 грн. 24.01.2022 року дізнавачем СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області було призначено судову почеркознавчу експертизу, предметом дослідження якого була розписка вилучена в ході обшуку. Водночас положеннями третього речення ч.1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином суд вважає, що у відповідача ОСОБА_2 на час подання до суду 26.01.2022 року свого відзиву від 25.01.2022 року на позовну заяву були підстави розраховувати, що оригінал розписки був вилучений у позивача ОСОБА_1 і, що в ході саме кримінального провадження було б здобуто докази на підтвердження своїх заперечень проти позову, а відтак процесуальна потреба у заявлені нею клопотання про витребування оригіналу письмового доказу була відсутня. Тому суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 обґрунтовано неможливість подання клопотання про витребування оригіналу письмового доказу у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Ураховуючи вище викладене суд вважає, що клопотання позивача про витребування оригіналу письмового доказу є обґрунтованим у зв`язку з чим його необхідно задовольнити та витребувати у позивача оригінал письмового доказу.

Керуючись ст.95, 259-261 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування оригіналу письмового доказу задовольнити.

Витребувати у позивача ОСОБА_1 оригінал письмового доказу, а саме боргову розписку від 25.01.2020 року, копія якої додана до позовної заяви.

Встановити строк виконання даної ухвали до 16 листопада 2022 року шляхом надання оригіналу витребуваного документа безпосередньо до канцелярії суду або поштовим зв`язком з урахуванням строку необхідного для здійснення пересилання.

Роз`яснити, що згідно положень другого речення ч.6 ст. 95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Крім того, згідно ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

В свою чергу пункт 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали складено 04.11.2022 року.

Суддя Д.В. Вороненко