Справа № 464/5191/22
пр.№ 2-о/464/198/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме заборони перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на шість місяців, заборони вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб, заборони наближатись на відстань 600 метрів до місця її проживання, інших місць частого її відвідування, а також заборони особисто і через третіх осіб переслідувати заявницю, або в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заяву обґрунтовано тим, що проживає за вищевказаною адресою, де також проживає її зять ОСОБА_3 . Проте, останній має алкогольну залежність, влаштовує конфлікти, ображає та вчиняє фізичне насильство відносно заявниці. З приводу протиправних дій ОСОБА_3 неодноразово зверталась до правоохоронних органів, внаслідок чого працівниками поліції складались протоколи про адміністративні правопорушення та виносились термінові заборонні приписи стосовно ОСОБА_3 . Окрім цього, відносно останнього скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Вказані обставини, на думку заявниці, є підставою для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 .

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 заяву підтримали з підстав, що у такій викладені. Просили суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 щодо задоволення заяви покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з пунктами 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із дочкою ОСОБА_4 , онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім них, у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3 .

Як видно з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2008, свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.01.2008, ОСОБА_4 є співвласником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданих суду письмових доказів, серед яких матеріали справ про адміністративні правопорушення (№464/2881/22, №464/2905/22) ОСОБА_1 з приводу протиправних дій відносно неї зятя ОСОБА_3 неодноразово зверталася до відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області.

При складанні матеріалів щодо ОСОБА_3 про вчинення домашнього насильства працівниками поліції здійснювалась оцінка ризиків вчинення домашнього насильства, яка визначена як середня, та винесено ряд термінових заборонних приписів стосовно кривдника, відповідно до яких ОСОБА_3 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Постановами Сихівського районного суду м. Львова від 26.08.2022 та 04.10.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_3 09.07.2022 та 12.07.2022, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою тещу ОСОБА_1 , погрожував фізичною розправою, шарпав, а також порушив терміновий заборонний припис, а саме, попри заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особи ОСОБА_1 , виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кричав та принижував.

Відповідно до витягу з ЄРДР (кримінальне провадження №0000361), 30.09.2022 внесено відомості за заявою ОСОБА_1 про те, що 29.09.2022 приблизно о 00:30 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_1 . Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з листом ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області від 24.10.2022 кримінальне провадження №0000361 від 30.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України скеровано до Сихівського районного суду м. Львова 06.10.2022.

Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а саме від дій кривдника ОСОБА_3 , що є підставою для застосування спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству з метою забезпечення безпеки постраждалої особи.

На переконання суду, існує значна вірогідність повторного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, а також настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 цієї статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи наведене, з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству щодо постраждалої особи ОСОБА_1 з боку кривдника ОСОБА_3 , забезпечення безпеки, суд дійшов висновку про необхідність видачі стосовно останнього строком на шість місяців обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження прав особи, передбачених пунктами 1, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, відстань, на яку необхідно заборонити ОСОБА_3 наближатись до місця проживання ОСОБА_1 , необхідно встановити у 200 метрів, що буде достатнім для уникнення домашнього насильства в подальшому.

Крім цього, оскільки заявницею не зазначено місць частого її відвідування, судом застосовується заборона ОСОБА_3 наближатися на певну відстань лише до місця проживання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статтями 2, 81, 141, 263 265, 350-1 350-8, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким визначити строком на шість місяців заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань, що менша за 200 (двісті) метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до Відділу поліції № 2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.