Справа № 476/724/21
Провадження № 2/476/52/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2022 року с.м.т.Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

08.12.2021 року АТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.01.2019 року між акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (далі АТ "ПУМБ") та відповідачкою по справі укладено кредитний договір № 801, на підставі якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 40000,00 грн.

Відповідачка на протязі тривалого часу не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 23.11.2021 року за нею рахується заборгованість на суму 51666,81 грн., що складається з заборгованості за кредитом 23320,80 грн., заборгованості по процентам 2,83 грн., заборгованості за комісією 28343,18 грн.

Посилаючись на викладене, просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідачки на користь АТ "ПУМБ" заборгованість в сумі 51666,81 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу в її відсутність, до суду направила відзив, в якому зазначила, що відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково. Згідно копії письмової вимоги (повідомлення) від 22.12.2020 року АТ «ПУМБ» на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України звернулося до позичальника з вимогою про дострокове виконання умов кредитного договору в строк до 29.12.2020 року, тобто з направленням вказаної вимоги змінило строк кредитування. А відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Вказує, що після закінчення зміненого банком строку кредитування (30.12.2020 року) АТ «ПУМБ» не мало права нараховувати позичальнику передбачені договором проценти та комісію. Як видно з доданого до позову розрахунку заборгованості позивач нарахував ОСОБА_1 проценти та комісію за період з 17.05.2020 року по 17.11.2021 року, хоча АТ "ПУМБ" після направлення письмової вимоги з 30.12.2020 року не мав права їх нараховувати, а тому просила зменшити суму процентів до 1,21 грн., комісію до 15968 грн.

Також з виписки по особовому рахунку вбачається, що АТ "ПУМБ" списувало кошти в рахунок погашення штрафів/пені, строкової заборгованості на загальну суму 700,19 грн. Враховуючи відсутність домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту має бути зменшена на 700,19 грн., а саме до 22620,11 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.

Так, відповідно до частини 1 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зокрема, частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 17.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "ПУМБ" із заявою №801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб про видачу кредиту в сумі 40000,00 грн. на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення 17.01.2022 року (а.с. 5).

Згідно п. 2.2.5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого Рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол №760 від 11.06.2019 року, підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору.

Відповідно до меморіального ордеру № TR.33266256.30740.8810 від 17.01.2019 року ОСОБА_1 згідно договору №801 від 17.01.2019 року було перераховано кредитні кошти в сумі 40000,00 грн. (а.с. 12).

Згідно п. 5.1.7 вказаної Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитним коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та розмірі, що передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала зобов`язання з погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (щомісячні платежі).

Відповідачці банком 22.12.2020 року було надіслано письмову вимогу (повідомлення), в якій банк вимагав від неї виконати свої кредитні зобов`язання, а саме погасити заборгованість по кредиту в розмірі 39611,93 грн. у строк до 29.12.2020 року (а.с. 13).

Банком надано до суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №801 від 17.01.2019 року із якого вбачається, що станом на 23.11.2021 року за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму 51666,81 грн. та складається з:

- простроченої заборгованості за сумою кредиту 23320,80 грн.;

- простроченої заборгованості за процентами 2,83 грн.;

- простроченої заборгованості за комісією 28343,18 грн.;

- штрафні санкції 0 грн. (а.с. 15-17).

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частин першої, другої статті 208 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18, № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року, № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Як вже зазначалось судом, за умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом в розмірі 0,01% річних.

Проте, керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України, АТ "ПУМБ" своїм листом від 22.12.2020 року пред`явив письмову вимогу до ОСОБА_1 погасити заборгованість по кредитному договору в строк до 29.12.2020 року, тобто в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

В даному випадку, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Тобто, розмір процентів за користування кредитом слід визначати станом на 29.12.2020 року, тобто в межах дії договору, а саме в розмірі 1,21 грн. (0,19+0,18+0,18+0,18+0,17+0,16+0,15) (а.с. 15-16).

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.

Після укладення договору, відповідачка виконувала його умови та покладені на неї договірні зобов`язання, сплачуючи тіло кредиту, відсотки та комісію, що свідчить про свідоме визнання відповідачкою умов договору, в тому числі його оспорюваних умов (а.с.15-17).

За умовами договору сторони погодили розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 4,99%, що складає 1996,00 грн., яка повинна сплачуватися протягом дії договору (а.с. 5).

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України, АТ "ПУМБ" своїм листом пред`явив письмову вимогу до ОСОБА_1 погасити заборгованість по кредитному договору в строк до 29.12.2020 року, тобто в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати комісії.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачену договором комісію припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та у постанові Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 916/4692/15.

Згідно історії оплат за кредитним договором №801 від 17.01.2019 року, ОСОБА_1 , за період з 17.01.2019 року по 17.04.2020 року, сплатила комісії у розмірі 29940,00 грн. (а.с. 16).

Отже, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості слід визначати станом на 29.12.2020 року, тобто в межах дії договору, яка, з урахуванням вже сплаченої суми, становить 15968,00 грн. (8 міс. х 1996,00 грн. - 15968,00 грн.).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми простроченої заборгованості по нарахованій комісії підлягають задоволенню частково в сумі 15968,00 грн.

Як зазначає представник відповідачки та вбачається з виписки по особовому рахунку, АТ "ПУМБ" списував кошти з відповідачки в рахунок погашення штрафів/пені, строкової заборгованості на загальну суму 700,69 грн. (а.с. 18-35).

Наявна у матеріалах справи публічна пропозиція ПАТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка діє з 06.04.2018 року, не містить положень про сплату неустойки (штрафу, пені), до того ж не містить підпису ОСОБА_1 , а отже, позивач не довів, що відповідачка, підписуючи заяву, погодилася на приєднання до публічної пропозиції, ознайомившись з нею. Позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідачка розуміла саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зазначила, що оскільки у заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

А тому, суд вважає, що підлягає зменшенню заборгованість за тілом кредиту на 700,69 грн., оскільки АТ "ПУМБ" безпідставно списав вказану суму коштів в рахунок погашення штрафів, яка включена до заборгованості за тілом кредиту, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню в сумі 22620,11 грн.

В ході розгляду справи позивач не спростував доводи представника відповідачки щодо списання коштів в рахунок погашення штрафів, не надав відповідних розрахунків та належних доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ "ПУМБ" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ "ПУМБ" 22620,11 грн. - заборгованості за кредитом; 1,21 грн. - заборгованості за процентами; 15968,00 грн. - заборгованості за комісією.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи слідує, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (а.с. 39).

Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 1695,43 грн. (38589,32 грн. х 2270,00 грн. / 51666,81 грн.)

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованість у сумі 38589 (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (код , м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) 1695 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) грн. 43 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.10.2022 року.

Суддя Н.В. Чернякова