Житомирський апеляційний суд
Категорія 8 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/12756/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просила скасувати рішення державного реєстратора Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богуша Олександра Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60295711 від 10.09.2021, щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 з одночасним припиненням речових прав.

В обґрунтування позову зазначено, що вона є спадкоємцем після смерті дочки, яка за життя була майновим поручителем за договором іпотеки, а відповідач є новим кредитором за кредитним договором та договором іпотеки, укладеним з дочкою позивача. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за відповідачем на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя є незаконним, оскільки договір про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався, а відповідне застереження у договорі іпотеки сторони не погоджували. Крім того, позивач не отримувала письмову вимогу про усунення порушення, а оцінка предмета іпотеки не проводилась.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2021 року позов задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богуша Олександра Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60295711 від 10.09.2021, щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 з одночасним припиненням речових прав.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Давиденко В.В., просить рішення суду змінити шляхом виключення з мотивувальної частини рішення суду висновків щодо наявності застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в договорі іпотеки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 , посвідченого 02.02.2007 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. за р. №465.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на момент укладення у 2007 році договору іпотеки сторони не могли передбачити можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки це суперечило закону.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Касянчук С.В. просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на предмет іпотеки є законним, а процедура, передбачена ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержателем була дотримана. Також вказує на неналежно обраний позивачем спосіб захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Касянчука С.В. представник ОСОБА_1 адвокат Давиденко В.В. просить залишити її без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній ним частині без змін.

Зазначає про недотримання іпотекодержателем вимог Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, що унеможливлює застосування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

В суді апеляційної інстанції представники позивача ОСОБА_1 , адвокати Давиденко В.В. та Кузьмін Д.Л., доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримали, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеному в її апеляційній скарзі, проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечили з підстав, викладених у відзиві на його апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Касянчук С.В., доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 підтримав, просив її задовольнити, проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив з підстав, наведених як в апеляційній скарзі ОСОБА_2 так і в рішенні суду першої інстанції.

Сторони особисто до апеляційного суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 по право власності на житло від 09.03.2004 року.

02.02.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателем, ОСОБА_6 , як позичальником та ОСОБА_5 , як іпотекодавцем (майновим поручителем), було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки в забезпечення вимоги іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №014/4708/82/103684 від 02.02.2007 року, укладеного між позичальником та іпотекодержателем. Предметом іпотеки є належна майновому поручителю квартира АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку спадщину прийняли: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

29.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», як первісним кредитором, та ОСОБА_2 , як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором та договором забезпечення.

Також 29.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», як первісним кредитором, та/або первісним іпотекодержателем, та ОСОБА_2 , як новим кредитором та/або новим іпотекодержателем, укладено договір відступлення прав за договором іпотеки, у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення права вимоги від 29.07.2021 року за кредитним договором №014/4708/82/103684 від 02.02.2007 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є первісний кредитор, та позичальником ОСОБА_6 , іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за договором іпотеки б/н від 02.02.2007 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є первісний кредитор, та ОСОБА_5 , який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

10.09.2021 року державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богушем Олександром Васильовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 60295711, щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі вищезазначених договору іпотеки та договору про відступлення прав за договором іпотеки.

Що стосується апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Давиденка В.В.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі в редакції чинній на момент укладення договору іпотеки), сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність.

Так, згідно пунктів 5.1., 5.2. вищезазначеного договору іпотеки, право звернення стягнення на заставлене майно (майно, що знаходиться під іпотекою) у іпотекодержателя виникає у разі несплати в момент настання терміну повернення суми кредиту або достроково, у разі несплати відсотків за користування кредитом. При погіршенні фінансового стану позичальника або іпотекодавця (збиткова діяльність, зменшення надходжень на розрахунковий рахунок та інше) та порушення умов кредитного договору іпотекодержатель має право достроково розірвати угоду в установленому законом порядку і звернути стягнення на заставлене майно (майно що знаходиться під іпотекою). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду, а також (або) шляхом передачі Іпотекодержателю для реалізації, або у власність; шляхом продажу (відчуження) предметів іпотеки покупцеві на якого вкаже Іпотекодержатель. Спосіб (вид) звернення стягнення визначається Іпотекодержателем, з урахуванням того, що можуть застосовуватись, як один з них так і різні.

Відтак, п. 5.2 договору іпотеки є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачено статтею 36 Закону України «Про іпотеку», а заперечення сторони позивача щодо цього, на переконання колегії суддів, зводиться до помилкового розуміння даного пункту договору.

Окрім того, договір іпотеки є чинним, ніким не оскаржений, а буквальне зазначення в договорі слова «застереження» не передбачено законом. Сам зміст договору свідчить про наявність відповідного застереження.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні у 2007 році договору іпотеки сторони не могли передбачити можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки це суперечило закону, спростовуються наведеними вище нормами Закону України «Про іпотеку» в редакції чинній на момент укладення цього договору.

Що стосується апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Касянчука С.В.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений певний порядок державної реєстрація прав та їх обтяжень.

Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 4 частини першої статті 3 цього Закону).

Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень, є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 вказаного Закону).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абзац перший частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Згідно з пунктом 6 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Пунктом 61 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

У пункті 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону.

Наведені норми спрямовані на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на майно боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2021 року претензія відповідача направлялась листом з описом вкладення боржнику ОСОБА_6 (номер поштового відправлення 982) та іпотекодавцю (майновому поручителю) ОСОБА_5 (номер поштового відправлення 990), яка померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому з очевидних причин не могла отримати таке повідомлення.

Встановивши факт надіслання претензії про усунення порушень по кредитному договору та факт не отримання майновим поручителем вказаної вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки державним реєстратором не було дотримано процедури державної реєстрації прав вимог з огляду на відсутність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги такі аргументи сторони відповідача, посилаючись на те, що на законодавчому рівні такий спосіб захисту порушених речових прав, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права виключено.

Щодо решти доводів сторін у справі, що викладені у їх апеляційних скаргах, то колегія суддів не вбачає за необхідне давати їм повторну оцінку, у належний спосіб здійснену судом першої інстанції.

З цього приводу, Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.01.2022.

Головуючий Судді