ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1725/18 Номер провадження 22-ц/814/696/22Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув в м.Полтаві у письмовому провадженні без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 14:59:27 год 30.09.2021 року по 09:14:25 год. 01.10.2021 року, дата виготовлення повного тексту судового рішення 08 жовтня 2021 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулось до суду із зазначеним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь товариства суму заборгованості за Угодою № 312694 від 23 березня 2010 року і договором поруки від 14 червня 2010 року в розмірі 94 229,15 грн та судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Угоди № 312694 від 23 березня 2010 року, а відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договору поруки від 14 червня 2010 року, у частині виконання зобов`язання із своєчасної сплати внесків.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «АВТО ПРОСТО», просив ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсною Угоду № 312694 від 23.03.2010 року та додатки до неї № 1 від 23.03.2010 року, № 2 від 23.03.2010 року, укладені між ТОВ «АВТО ПРОСТО» і ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним договір застави від 25.06.2010 року, укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М. 25 червня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 4507.

В обґрунтування зустрічного позову вказував на те, що угода № 312694 від 23.03.2010 р. є змішаним договором, умови якого передбачають фінансовий лізинг та надання послуг, стороною якого є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зазначав, що зі змісту Угоди № 312694 від 23.03.2010 р. та додатків до неї вбачається, що цей правочин по своїй суті спрямований на захист інтересів лише ТОВ «Авто Просто» і на звуження відповідальності останнього, що свідчить про суттєвий дисбаланс між правами та обов`язками сторін Угоди.

Також вказував, що угода та додатки до неї укладені з порушення вимог ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України, а також ст.ст.18, 19 ЗУ "Про захист прав споживачів", якою забороняється здійснення нечесної підприємницької діяльності, яка вводить в оману, зокрема, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, та є односторонньою, оскільки передбачає переважно права ТОВ "Авто Просто" без будь-яких обов`язків для останнього, а відповідальність за невиконання Угоди несе виключно учасник програми, права якого носять декларативний характер, не містить істотної умови договору - ціни фінансової послуги, що позбавило його як учасника прийняти осмислене та свідоме рішення щодо даної фінансової послуги.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2021 року у справі відмовлено у задоволенні первісного позову у зв`язку із пропуском строку давності; у задоволенні зустрічного позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ТОВ «АВТО ПРОСТО», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «АВТО ПРОСТО», постановити нове рішення в цій частині про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку встановленим у справі фактичним обставинам, а тому зробив хибний висновок про те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» достроково змінило кінцевий строк виконання зобов`язання за укладеною угодою.

Суд не звернув уваги, що згідно Додатку №3 Угоди сторонами визначений кінцевий строк виконання зобов`язань до 23 березня 2020 року та помилково витлумачив зміст листа від 03 жовтня 2014 року у контексті приписів пункту 14.5 і 14.6 Додатка №2 до Угоди.

Правом подачі відзиву інші учасники не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 312694, предметом якої є надання ОСОБА_1 , як учаснику системи «Авто Так», послуг, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладена шляхом підписання сторонами угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невід`ємними частинами угоди. ТОВ «Авто Просто» зобов`язалося надавати учаснику системи наступні послуги в порядку та строки, визначені угодою: включення учасника до системи «Авто Так» шляхом підписання цієї угоди; формування груп учасників для придбання автомобіля та включення учасника до цієї групи; організація та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи; здійснення оплати автомобіля Виробнику, Імпортеру чи Дистриб`ютору за рахунок коштів, сплачених учасниками на умовах угоди; забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами угоди; здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля; формування фонду для повернення коштів; приймання та перерахування страхових платежів відповідній страховій компанії; адміністрування групи, до складу якої входить учасник системи, протягом всього строку її існування тощо.(т.1 а.с.7)

Умовами угоди № 312694 від 23 березня 2010 року передбачені обов`язки ОСОБА_1 як учасника групи, зокрема, сплатити вступний внесок при укладанні угоди; сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов`язань за угодою тощо.

Додатком № 1 до Угоди № 312694 від 23 березня 2010 року визначена марка та модель автомобіля - ВАЗ 210994, його ціна - 58 600, 00 грн., розмір плати за послуги, пов`язані з вступом до системи - 2 109, 60 грн., щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг - 0, 38 %, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0, 065 %, розмір плати за послуги, пов`язані із видачею автомобіля 3,0 %. Графіком внесків визначено проведення погашення шляхом внесення 120 внесків.(т.1 а.с.8)

Додатком № 2 до угоди № 312694 від 23 березня 2010 року визначені правила функціонування системи придбання товарів в групах «Авто Так» та терміни, що використовуються в угоді.(т.1 а.с.9-11)

14 червня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М. за реєстр. № 4234. За умовами зазначеного договору поруки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зобов`язалися відповідати перед ТОВ «Авто Просто» в повному обсязі як солідарні боржники за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникають з Угоди № 312694 від 23.03.2010 р., Додатків до неї № 1 і № 2 від 23.03.2010 р., Додатку до неї № 3 від 27.05.2010 р.(т.1 а.с.12).

Згідно розрахунку платежів за Угодою № 312694 ОСОБА_1 сплачував внески в оплату вартості авто, адмінвитрати (із ПДВ), внески із страхування життя, інші платежі (т.1 а.с.13-14).

За умовами договору № 414308-L00504 від 22 червня 2010 року, укладеного між ТОВ «Авто-Технологія» (продавець), ТОВ «Авто -Просто» (платник) і ОСОБА_1 (отримувач), ТОВ «Авто-Технологія» зобов`язалося на умовах EXW (Інкотермс 2000) зі 100%-вій передоплаті передати у власність ОСОБА_1 автомобіль, наведений у Додатку № 1 до цього договору, вартістю 63 730, 00 грн, ТОВ «Авто Просто» зобов`язалося оплатити такий автомобіль.

25 червня 2010 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого Комсомольським ВРЕР, за ОСОБА_1 був зареєстрований автомобіль ВАЗ, моделі 210994-20, об`єм двигуна 1596, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , 2010 року випуску, колір сірий, реєстраційний НОМЕР_3 .(т.1 а.с.15)

Того ж дня, 25 червня 2010 року, між ТОВ «Авто Просто» і ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання останнім своїх зобов`язань, передбачених угодою № 312694 від 23 березня 2010 року та додатками № 1, 2 від 23 березня 2010 року та додатком № 3 від 27 травня 2010 року, було укладено договір застави, предметом якої є вищевказаний автомобіль ВАЗ 210994-20. Зазначений договір застави 25 червня 2010 року був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М. за реєстр. № 4507.

17 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авто Просто» із заявою, в якій прохав розподілити сплачені ним раніше авансові внески на подальший графік платежів з 01 вересня 2011 року.(т.1 а.с.16-17)

Згідно п. 3.2 ст.3 Додатку № 2 до угоди № 312964 розмір авансових внесків розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати. Сплачені Авансові внески використовуються для послідового скасування Повних внесків за Графіком внесків у зворотному порядку, починаючи з останнього Повного внеску. Після того, як Учасник набуде Право на отримання Автомобіля через один з механізмів, передбачених Угодою, він може одноразово письмово звернутися з проханням повернути його первісний Графік внесків, і розподілити сплачені Авансові внески на всі наступні Повні внески з метою пропорційного зменшення розміру внесків, які залишаються до завершення Графіку внесків. У разі отримання АВТО ПРОСТО такого звернення, за згодою останнього, Учаснику буде письмово повідомлено про застосування передбаченого цим пунктом механізму.

Як вбачається з розрахунку платежів ОСОБА_1 за Угодою № 312694, станом на вересень 2011 року ОСОБА_1 сплатив 17 Повних внесків і 42 Авансових внесків.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 17 серпня 2011 року ТОВ «Авто Просто» розподілило сплачені останнім 42 Авансові внески на 103 повних внесків, що залишалися згідно Графіка внесків, внаслідок чого всі наступні Повні внески ОСОБА_1 були зменшені на 40, 7766 % (42 Авансових внески / 103 внески х 100 %), і, відповідно склали 59, 2233 % від Повного внеску, розмір якого був визначений відповідно до умов Угоди (100% - 40, 7766 % = 59, 2233 %). Відповідно, після отримання автомобіля та здійснення процедури розподілення Авансових внесків розмір Адміністративних витрат ОСОБА_1 замість 0, 38 % від ціни автомобіля ТОВ «Авто Просто» визначило у розмірі 0, 225 % від ціни автомобіля у поточному місяці: 0, 38 % х (59, 2233 % : 100) = 0, 225 % від Ціни автомобіля у поточному місяці.

Листом від 25.04.2012 р. № 105 ТОВ «Авто-Технологія» повідомило ТОВ «Авто Просто» про припиненням з січня 2012 року ЗАТ «ЗАЗ» виробництва автомобіля LADA 21099.

Відповідно до пункту 9.6 статті 9 Додатку № 2 до Угоди № 312694 від 23 березня 2010 р. зміна або припинення випуску та/або продажу та/або імпортування базової комплектності моделі Автомобіля (модифікації), зазначеної у Додатку № 1, не є підставою для застосування положень цієї статті. В цьому випадку для розрахунку Повних внесків за Угодою буде застосовано Поточну ціну Моделі (модифікації) Автомобіля, вказаного у Додатку № 1, яка буде найдешевшою, найширшого вжитку з найменшим числом споживчих властивостей та буде визначена базовою комплектністю моделі Автомобіля у певний період строку дії Угоди.

Згідно Розділу 1 Додатку № 2 до угоди № 312694: Поточна ціна автомобіля це ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою; Виробник/Імпортер/Дистриб`ютор/Постачальник це підприємство, з яким "Авто Просто" укладено угоду на постачання Автомобілів Учасникам АвтоТак.

З розрахунку платежів ОСОБА_1 за угодою № 312694 вбачається, що при розрахунку платежів за угодою, ТОВ «Авто Просто» виходило з наступної ціни автомобіля: з 21.04.2010 р. по 28.09.2010 р. - 62 900, 00 грн., з 29.09.2010 р. по 16.02.2011 р. - 59 750, 00 грн., з 17.02.2011 р. по 27.03.2011 р. - 60 350, 00 грн., з 28.03.2011 р. по 26.04.2011 р. - 62 130, 00 грн., з 27.04.2011 р. по 22.01.2012 р. - 64 200, 00 грн., з 23.01.2012 р. по 26.03.2012 р. - 64 950, 00 грн., з 27.03.2012 р. по 22.05.2012 р. - 63 360, 00 грн., з 23.05.2012 р. по 29.07.2012 р. - 63 040, 00 грн., з 30.07.2012 р. по 16.08.2012 р. - 64 616, 00 грн., з 17.08.2012 р. по 17.03.2013 р. - 59 900, 00 грн., з 18.03.2013 р. по 22.04.2013 р. - 61 900, 00 грн., з 23.04.2013 р. по 11.02.2014 р. - 57 900, 00 грн., з 12.02.2014 р. по 24.03.2014 р. - 71 000, 00 грн., з 25.03.2014 р. по 23.04.2014 р. - 73 700, 00 грн., з 24.04.2014 р. по 16.05.2014 р. - 83 650, 00 грн., з 17.05.2014 р. по 25.08.2014 р. - 82 600, 00 грн., з 26.08.2014 р. по 12.10.2014 р. - 91 000, 00 грн., з 13.10.2014 р. по 16.11.2014 р. - 98 000, 00 грн., з 17.11.2014 р. - 102 510, 00 грн.

В підтвердження застосованих у розрахунках платежів ОСОБА_1 значень Поточної ціни Автомобіля ТОВ «Авто Просто» надані суду копії реєстрів роздрібних цін ТОВ «Авто - Технологія», філії «АвтоЗАЗ-сервіс», ПрАТ «Одеса-Авто».

Так, відповідно до затвердженого генеральним директором ТОВ «Авто- Технологія» реєстру рекомендованих роздрібних цін № 3/2012 на автомобіля LADA/ВАЗ для ТОВ «Авто Просто», який вводиться в дію з 31.03.2012 р., рекомендована роздрібна вартість автомобіля LADA/ВАЗ - 210994 «металік», 2011 року випуску, складає 63 360, 00 грн. (у тому числі, 10 560, 00 грн. ПДВ). Реєстр не містить дати затвердження.

Відповідно до затвердженого генеральним директором філії «АвтоЗАЗ-сервіс» реєстру № 90 (Ф) ДК/01.07.12 рекомендованих роздрібних цін на автомобілі ЗАЗ 2012 року випуску для ТОВ «Авто Просто» з 01.07.2012 р. рекомендована роздрібна вартість автомобіля ЗАЗ/Сенс конфігурації D4LE50059 модифікації TF698K20 складає 63 040, 00 грн. (у тому числі, 10 506, 67 грн. ПДВ). Реєстр не містить дати затвердження.

Відповідно до затвердженого генеральним директором ПрАТ «Одеса-Авто» реєстру № 28092018/1 роздрібних цін на автомобілі для клієнтів "Авто Просто" та АІСЕ-Україна роздрібна вартість автомобіля ZAZ/Sens модифікації TF698K20, 2017 року випуску, складає 190 400, 00 грн. (у тому числі, 31 733, 33 грн. ПДВ). Реєстр містить позначку про дійсність станом на 28.09.2018 р., і не містить дати затвердження.

При розрахунку суми заборгованості відповідачів станом на день звернення до суду позивач ТОВ «Авто Просто» посилається саме на реєстр № 28092018/1 роздрібних цін на автомобілі для клієнтів "Авто Просто" та АІСЕ-Україна, відповідно до якого Поточна ціна Автомобіля визначена у розмірі роздрібної вартості автомобіля ZAZ/Sens модифікації TF698K20, 2017 року випуску, яка станом на жовтень 2018 року складає 190 400, 00 грн. (у тому числі, 31 733, 33 грн. ПДВ).

На виконання Угоди № 312694 від 23 березня 2010 року було сплачено в цілому в оплату Чистих внесків 67, 7936 % зі 100 % ціни автомобіля та 56 внесків в оплату послуг товариства, відповідно розмір боргу ОСОБА_1 станом на жовтень 2018 року складає 32, 2064 % від ціни автомобіля, актуальної у жовтні 2018 року, та 64 (сімдесят три) внески в оплату послуг позивача. ТОВ «Авто Просто» заявлені вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 94 229, 15 грн., з яких: Чисті внески - 61 320, 99 грн., що складає 32, 2064 % від ціни автомобіля ЗАЗ Sens станом на жовтень 2018 року (190 400, 00 грн. х 32, 2064 %), Внески в оплату послуг - 32 908, 16 грн (190 400, 00 грн. х 0, 225 % + 20 % ПДВ) х 64 внески).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «АВТО ПРОСТО», суд першої інстанції виходив того, позивач належними і допустимими доказами довів заявлений ним розмір заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань із сплати внесків. Разом з тим, суд першої інстанції, перевіряючи доводи заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку давності, встановив, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» змінило кінцевий строк виконання зобов`язань у жовтні 2014 року, боржник ОСОБА_1 здійснив останній платіж у листопаді 2014 року, а з позовом до суду ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулося у жовтні 2018 року, тобто з пропуском строку давності.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише ТОВ «АВТО ПРОСТО» з підстав неправильного застосування наслідків пропуску строків давності, а тому відповідно до вимог ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється виключно у межах доводів апеляційної скарги. Обставин, передбачених ч.4 ст.367 ЦПК України, апеляційним судом не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції відповідає наведеним вимогам закону.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Угодою № 312694 від 23 березня 2010 року встановлено, що ТОВ «Авто Просто» надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання в групах. Тобто, за умови виконання сторонами всіх договірних зобов`язань, учасник від третьої особи, а не від відповідача, набуває право власності, а не тимчасового користування, на замовлений ним автомобіль.

Предметом договору, укладеного сторонами, є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Авто Так».

Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, відповідно до пункту 11-1 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (який є спеціальним законом у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг) є фінансовою послугою.

Ні спеціальним Законом, ні нормами Глави 63 ЦК України «Послуги. Загальні положення», не визначені підстави, порядок та умови сплати замовником вартості отриманої послуги частинами. У частині першій ст.903 ЦК України лише зазначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити насадну йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки Угодою № 312694 від 23 березня 2010 року передбачено, що учасник сплачує вартість отриманих послуг періодичними платежами, то відповідно до ст.8 ЦК України до цих правовідносин слід застосувати норми частини другої ст. 1050 ЦК України, згідно яких якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

У такому випадку кредитор змінює кінцевий строк виконання зобов`язання.

Наведений висновок підтверджується сталою судовою практикою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Основним доводом апеляційної скарги є твердження про те, що кінцевим стоком дії Угоди № 312694 від 23 березня 2010 року є 31 березня 2020 року; Угода не містить положень, які б передбачали відповідальність за прострочення кожного чергового платежу та, відповідно, можливість, виконавця послуг змінити кінцевий строк виконання зобов`язань.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року (справа № 753/11000/14-ц) зроблено висновок, що у «відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.

У разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party)».

Як слідує з матеріалів справи, укладений договір складається із чотирьох окремих документів: угода № 312694 від 23 березня 2010 року (т.1 а,с.7), додаток №1 (т.1 а.с.8), додаток №2 Правила функціонування системи придбання у групах АВТОТАК (т.1 а.с.9-11) і додаток №3 від 27 травня 2010 року (т.1 а.с.107).

У статті 5 угоди № 312694 від 23 березня 2010 року встановлено, що учасник зобов`язаний щомісячно сплачувати повні внески.

У додатку №1 міститься інформація про «графік» - 120, розмір вступного внеска (у відсотках і у гривнях), розмір щомісячного цілого чистого внеска ( у %), розмір щомісячного внеска в оплату послуг (%), щомісячного внеска в оплату страхового платежа (у %) і розмір плати за право на отримання автомобіля (у %).

У Правилах… (додаток №2) графік внесків визначений як загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля та інших послуг. Повний внесок, який включає цілий чистий внесок, половинний чистий внесок, внесок в оплату послуг, внесок в оплату страхового платежу, є щомісячним платежем.

За загальним правилом (ст.2 Правил …(додаток №2)) учасник здійснює сплату повних внесків щомісячно протягом перших 15 календарних днів місяця.

Відповідно до ст.3 Правил …(додаток №2) учасник має право за встановленою процедурою і згідно визначеного механізму достроково здійснити оплату повних внесків до завершення графіка внесків.

Статтею 14 Правил…(додаток №2) визначені наслідки невиконання зобов`язань за угодо. Зокрема, пунктом 14.5 передбачено, що якщо учасник, який отримав автомобіль, не сплатить два або більше послідовних або вибіркових повних внесків, то такий учасник за платіжною вимогою АВТОПРОСТО зобов`язаний повністю одноразово достроково сплатити всі несплачені внески згідно з графіком протягом десяти календарних днів від дати отримання відповідної платіжної вимоги.

У додатку №3 від 27 травня 2010 року сторони погодили, що за станом на дату його підписання загальна сума зобов`язань учасника з урахуванням сплачених коштів становить 64 742,54 грн, яка має бути сплачена згідно графіка. Термін дії угоди до 31 березня 2020 року.

Аналізуючи зміст укладеного між сторонами договору у частині порядку виконання учасником обов`язку зі сплати внесків, слід дійти висновку, що сторони погодили такі умови:

сплата внесків здійснюється щомісячно до 31 березня 2020 року, а саме з 27 травня 2010 року учасник має щомісячно погашати загальну суму заборгованості у розмірі 64 742,54 грн, розмір якої може бути змінений у разі зміни ціни автомобіля;

сторони угоди визначили можливість зміни кінцевого строку виконання зобов`язань за умов, визначених у ст.3 і ст.14 Правил… (додаток №2).

Тлумачення змісту пункта 14.5 у контексті укладеного між сторонами договору дає підстави стверджувати, що за настання певної умови прострочення сплати щомісячного внеска, учасник має сплатити АВТОПРОСТО усі несплачені внески згідно графіка, тобто як прострочені до дати пред`явлення вимоги, так і ті, що мали бути сплачені у подальшому до кінця встановленого строку виконання зобов`язань до 31 березня 2020 року.

У повідомленні-вимозі, яка отримана ОСОБА_1 22 жовтня 2014 року, повідомляється про існування заборгованості і пропонується сплатити заборгованість до 13 жовтня 2014 року (т.1 а.с.62). У тексті повідомлення-вимоги не конкретизовано, яку суму заборгованості має сплатити учасник: поточну чи усю згідно графіка. Всупереч вимогам ст.81 ЦПК України ТОВ «АВТО ПРОСТО» не надало суду копії рахунку на сплату заборгованості, що долучалася до повідомлення-вимоги. Долучений до позову розрахунок платежів охоплює період з 14 липня 2010 року до 17 листопада 2014 року, згідно якого сума сплачених коштів 67 782,64 грн, а ціна авта 102 510,00 грн (т.1 а.с.13-14). Інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували, конкретну суму заборгованості, які мав сплатити учасник за повідомленням-вимогою від 03 жовтня 2014 року, які щомісячні платежі та у якому розмірі мав здійснити учасник до 31 березня 2020 року, суду не надано.

Отже, зміст отриманого ОСОБА_1 у жовтні 2014 року повідомлення-вимоги слід тлумачити у контексті п.14.5 статті 14 Правил…(додаток №2), тобто як вимога про дострокове повернення коштів, як зміна кінцевого строку виконання зобов`язання.

З урахуванням встановлено апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що повідомлення вимога від 03 жовтня 2014 року згідно п.14.5 Правил…(додаток №2) є вимогою про дострокове повернення усіх платежів згідно графіка, якою змінено строк виконання зобов`язання й встановлено обов`язок та/або право ТОВ «АВТО ПРОСТО» пред`явити позов до учасника протягом трьох років, починаючи з 03 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2022 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов