Справа №443/1270/22
Провадження №2-о/443/58/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

27 жовтня 2022 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І. розглянувши матеріали заяви адвоката Підгайної Надійки Йосифівни в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Укртелеком» Львівська філія про встановлення юридичного факту перебування у трудових відносинах,

в с т а н о в и в :

Адвокат Підгайна Надійка Йосифівна в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, в якій просить встановити юридичний факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_2 та Львівської телеграфно-телефонної станції (зараз - АТ «Укртелеком» Львівська філія) в період з 12.03.1984 р. та з 20.07.1984 р. по 22.03.1993 р..

Подану заяву мотивує тим, що за наслідками розгляду поданої ОСОБА_2 заяви 02.09.2022 року відділом обслуговування громадян №6 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на адресу заявниці надіслав рішення від 15.08.2022 №91 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне страхування». Вказане рішення мотивовано тим, що за результатами документів доданих до заяви до пільгового стажу за списком №2 не зараховано періоди з 12.03.1984 р. по 18.07.1984 р., та в період з 20.07.1984 р. по 22.03.1993 р., згідно довідки від 29.06.2022 року №92-464100-10, виданої Львівською філією АТ «Укртелеком», оскільки у всіх первинних наказах та картці ф.Т-2. Які були долучені до наданих документів, значиться ім`я « ОСОБА_3 », що не відповідає паспортним даним.

Зі змісту поданої заявником заяви вбачається, що встановлення факту перебування у трудових відносинах необхідно заявнику для підтвердження трудового стажу.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 ( 637-93-п ), якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо, зокрема трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг);

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Відповідно до частин 1-3 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку (п.26 Порядку).

Із системного аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що підтвердження трудових відносин (трудового стажу) здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не судами.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в ухвалі від 09.09.2019 у справі № 352/252/19 (провадження 61-16241 ск19), отримавши відмову органу, який призначає пенсії, у разі незгоди з його рішенням, на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України, особа має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право на призначення пенсії, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 542/572/16-ц (провадження № 61-15958св18).

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, встановлення факту перебування в трудових відносинах не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства в окремому провадженні, у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо перебування особи в трудових відносинах, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

При цьому, відмова у відкритті провадження не перешкоджає заявнику звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, або оскаржити рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою адвоката Підгайної Надійки Йосифівни в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Укртелеком» Львівська філія про встановлення юридичного факту перебування у трудових відносинах.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Сливка