Справа № 524/7763/19
Провадження № 4-с/524/19/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., - представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - Теличко Н.К., представника заінтересованої особи - Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та одночасно заінтересованої особи - державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Галченко М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо встановлення йому тимчасового обмеження у керуванні транспортними засобами та щодо відмови у скасуванні такого обмеження, відображеного в листі № 133536 від 19.11.2021 року, зобов`язати ВДВС розглянути його заяву від 05.01.202 року про скасування тимчасового обмеження та надати відповідь на неї, зобов`язати зняти обмеження, встановлені 20.01.2022 року та 19.08.2021 року, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Галченко М.В. від 19.08.2021 року про встановлення обмеження в праві керування транспортними засобами.

Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року прийнято скаргу до провадження суду, відкрито провадження у справі, залучено заявника та заінтересованих осіб, витребувано копію матеріалів виконавчого провадження, призначено судове зсідання (т. 2 а.с. 94).

11 лютого 2022 року до суду від Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов відзив на скаргу (т. 2 а.с. 134-138). Просили відмовити у задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю. Крім того, надійшла заява про залишення скарги без розгляду внаслідок пропуску скаржником без поважних причин строку звернення до суду (т. 2 а.с. 139-140).

22 лютого 2022 року до суду від представника заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_3 ОСОБА_4 було подано відзив на скаргу, в якій просила відмовити у її задоволенні (т. 2 а.с. 194).

02 березня 2022 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив на скаргу (т. 2 а.с. 163-165).

01 серпня 2022 року до суду від заінтересованої особи ОСОБА_3 було подано заяву, в якій вона висловила свою незгоду із скаргою ОСОБА_1 , просила відмовити у її задоволенні. Розгляд справи проводити у її відсутності.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявлену скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини на підстави, викладені в ній. Не погодився із заявою (клопотанням) ВДВС про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду та просив повернути дане клопотання, мотивуючи, що воно не було надіслано учасникам справи.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представник заінтересованої особи - Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та одночасно заінтересована особа - державний виконавець Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Галченко М.В. заперечували у задоволенні скарги з підстав, зазначених у відзивах, окремо поданих заінтересованими особами. ОСОБА_5 підтримала клопотання ВДВС щодо залишення скарги без розгляду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 своєчасно був обізнаний по факту заборони у користуванні автомобілем, на відповідні запити своєчасно ВДВС реагував, і після судового засідання, яке мало місце 29 серпня 2022 року, 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з новою заявою з поданням документів, що посвідчували встановлення заявнику 2-ої групи інвалідності, яка була розглянута своєчасно і відповідь ВДВС за результатами розгляду останньої заяви окремо оскаржена не була.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_3 не прибули з невідомих суду причин, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у тому числі шляхом вручення викликів їх представникам, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи по суті скарги та з приводу заявленого клопотання ВДВС щодо залишення скарги без розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 9ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Частина 10 вказаної вище статті визначає, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом достовірно встановлено, що в Автозаводському ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні перебуває зведене ВП № 66929945, до якого входять ВП № 8785812, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 2-6743, виданого 27.10.2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.08.2005 року і до повноліття дитини, та ВП № 64334413, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 524/7763/19, виданого 27.07.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на суму 42061 грн.

Державним виконавцем Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Галченко М.В., 20 січня 2020 року та 19 серпня 2021 року, в межах ВП № 8785812 було ухвалено постанови про встановлення боржнику заявнику ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (т. 2 а.с. 110). Із зазначеної постанови вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 13.12.2005 р. по 04.06.2021 р. становить 45 794,99 грн.

Вказану постанову від 19.08.2021 року, цього ж дня державним виконавцем направлено на фактичну адресу місця проживання боржника АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, 28 грудня 2020 року, 09 листопада 2021 року та 10 січня 2022 року, ОСОБА_1 звертався до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявами про зняття обмежень у праві керування транспортними засобами із посиланням на те, що він є інвалідом 2 групи і використовує транспортний засіб для проходження періодичного лікування, а також той факт, що він є багатодітним батьком і потребує транспортний засіб (т. 2 а.с. 113,141-142). При цьому відповідний документ, який свідчив би про встановлення боржнику відповідної групи інвалідності з відповідними висновками про необхідність у користуванні автомобілем особи з інвалідністю ОСОБА_1 не подавав до вказаних заяв.

Механізм забезпечення легковими автомобілями осіб з інвалідністю визначено у Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 р. (далі Порядок).

Так, відповідно до п. 3 Порядку, підставою для забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями є заява, документи, зазначені у пункті 34 цього Порядку, та висновок обласної, центральної міської у мм. Києві та Севастополі, республіканської в Автономній Республіці Крим медико-соціальної експертної комісії (далі - відповідно облМСЕК, ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність в особи з інвалідністю медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування ним залежно від умов забезпечення автомобілем, зазначених у пунктах 29-31 цього Порядку.

Пунктом 21 та 22 Порядку визначено, що огляд осіб з інвалідністю з метою встановлення медичних показань для забезпечення автомобілями і протипоказань до керування ними проводиться облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) шляхом вивчення медичних документів лікувально-профілактичного закладу, медико-експертних справ осіб з інвалідністю. Після огляду облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) складає акт про наявність (відсутність) в особи з інвалідністю відповідних медичних показань для забезпечення автомобілем з ручним керуванням.

З цього постає, що єдиним документом, який може підтвердити необхідність у користуванні автомобілем особи з інвалідністю є висновок (довідка) МСЕК.

Відповідна довідка МСЕК щодо встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності та необхідності постійного ним використання транспортного засобу для пересування матеріали справи та зведеного ВП не містять.

Лист ФОП ОСОБА_7 за № 26 від 04.01.2022 року, який додавався до заяв ОСОБА_1 28 грудня 2020 року, 09 листопада 2021 року та 10 січня 2022 року не замінює висновки відповідної МСЕК щодо встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності та необхідності постійного ним використання транспортного засобу для пересування.

Після судового засідання, яке мало місце 29 серпня 2022 року, 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з новою заявою з поданням документів, що посвідчували встановлення заявнику 2-ої групи інвалідності, яка була розглянута і відповідь ВДВС за результатами розгляду останньої заяви окремо оскаржена не була.

Суд вважає, що оскільки боржник-заявник ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби із заявами 28.12.2020 року, 09.11.2021 року про скасування обмеження у праві керування транспортними засобами, то саме в цей час він дізнався чи повинен був дізнатись про порушення його прав та інтересів і з цього періоду слід відраховувати десятиденний термін на оскарження дій державного виконавця.

До суду ОСОБА_1 звернувся лише 31 січня 2022 року, тобто із пропуском десятиденного строку на звернення. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 та його представник не заявляли про поновлення судом строку на подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця за результатами звернень 28.12.2020 року та 09.11.2021 року.

Суд не погоджується з доводами заявника та його представника про те, що строк на звернення до суду ним не пропущений з тих підстав, що ним не отримана відповідь на його заяву від 05.01.2022 року, оскільки, як вже зазначалося вище про порушення його прав та інтересів скаржнику стало відомо ще у листопаді 2021 році, а періодичні переподання аналогічних (тотожних) заяв до виконавчої служби, які своєчасно розглядалися, не змінює суті цих заяв, та вчинялися лише з однією метою створення штучної уяви про нібито наявність триваючого характеру порушень законних прав та інтересів боржника у ВП зі сторони ВДВС при розгляді таких звернень.

До того ж суд враховує, що заявник звернувся 27 вересня 2022 року із заявою з поданням документів, що посвідчували встановлення заявнику 2-ої групи інвалідності, яка була розглянута своєчасно і відповідь ВДВС за результатами розгляду останньої заяви окремо оскаржена не була.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Крім того рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

За вимогами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Тобто чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в судовому порядку, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності в юридичних відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Як зазначалося раніше, підставою для звернення до суду із даною скаргою слугувала незгода боржника щодо дій та/або бездіяльності ВДВС та державного виконавця при розгляді звернень про скасування обмеження у керуванні транспортним засобом.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд вважає, що заявнику стало відомо про порушення його прав саме у листопаді 2021 році.

Суд констатує, що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушені права та звернутися до суду за їх захистом своєчасно, ще у листопаді 2021 року, у тому числі з врахуванням належної підготовки документів, які свідчили б про наявність встановлення відповідної групи інвалідності та показань для використання транспортного засобу, що було зроблено заявником лише 27 вересня 2022 року.

Заявник та його представник не надали належні і допустимі докази на підтвердження факту наявності поважних причин пропуску строку подання скарги, підстав для поновлення такого строку.

Клопотання представника заявника про повернення ВДВС клопотання про залишення скарги без розгляду не підлягає задоволенню, оскільки не є обґрунтованим, враховуючи, що до відповідного клопотання ВДВС були приєднані копії заяв самого боржника ОСОБА_1 , про які останньому та його представнику було достеменно відомо внаслідок їх підготовки саме цими особами.

Таким чином, з урахуванням пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця та відсутністю клопотання про поновлення такого строку, суд вважає, що скарга повинна бути залишена без розгляду.

Учасники справи не заявляли вимоги про відшкодування понесених ними судових витрат.

Керуючись ст. 126, 133, 137, 141, 142, 222, 258-261, 351-355, 447, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про повернення заяви (клопотання) Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про залишення скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) без розгляду заявнику.

Заяву (клопотання) Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про залишення скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) без розгляду задовольнити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку подання скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено 25 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: