ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4110/22 Справа № 210/7718/21 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг",

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року, ухваленого суддею Сільченко В.Є. у м. Кривому Розі, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі- ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" ) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, 13 лютого 2021 року під час виконання своїх трудових обов`язків з нею стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого вона отримала закритий перелом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням.

Відповідно до Довідки МСЕК позивачці первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом, з 07.09.2021 року з наступним переоглядом 01.10.2022 року , третю групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом.

Внаслідок трудового каліцтва стан здоров`я змушує її постійно проходити курси амбулаторного медикаментозного лікування. Внаслідок трудового каліцтва позивачка відчуває постійний біль в області нижньої третини правої стегнової кістки після проведених двох операцій. Наслідки трудового каліцтва вимагають від Позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, Крім того, остання не взмозі повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, відчуває наслідки травми, дискомфорт та страждання.

З урахуванням вказаних обставин, позивачка просить стягнути на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, 120 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 100 000 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 000 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, яке має значення для вірного вирішення спірного питання, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду зменшивши суму стягнення до 20 000 грн.

Судом не враховано винних дій позивача та не взято до уваги, що нещасний випадок на виробництві стався з вини позивача, яка порушила вимоги інструкції п. 1.26.13 з охорони праці для машиніста (помічника машиніста) крана мостового типу підприємства, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність вини відповідача у настанні нещасного випадку.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди та обґрунтування її розміру, зокрема суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, матеріали справи не містяь доказів вини відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу. Вважає визначений судом розмір моральної шкоди, значно завищеним, таким, що не відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості.

Судом першої інстанції при визначенні суми відшкодування моральної шкоди, не враховано роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року.

Судом першої інстанції надано перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці, що позивачка ОСОБА_1 у період з 28.06.1990 року по 13.04.1995 року та з 01.10.1997 року по 08.09.2021 року працювала на посаді машиніста крана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 08.09.2021 року звільнена з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 8-13).

13 лютого 2021 року, під час виконання своїх посадових обов`язків з позивачкою стався нещасний випадок, в результаті якого остання отримала закритий перелом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням. Травма відноситься до категорії тяжка (а.с. 23-35).

Відповідно до п.5 Акту розслідування нещасного випадку № 4 від 23.02.2021 року основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці п.1.26.13 інструкції з охорони праці для машиніста ( помічника машиніста) крана мостового типу підприємства ОП.228.23.18. Супутня: незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, будівель і споруд інженерних комунікацій, території Порушення вимог п.1.3 розділу «Правил охорони праці в металургійній промисловості» НПАОП 27.01.01.-08.

Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, або органу, який проводить досудове розслідування є : ОСОБА_1 машиніст крана металургійного виробництва конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка змінила маршрут руху до робочого місця та під час пересування територією підприємства була неуважна і необережна, чим порушила вимоги п.1.26.13 інструкції з охорони праці для машиніста ( помічника машиніста) крана мостового типу підприємства ОП.228.23.18. ОСОБА_2 старший майстер виробничої дільниці (шлакове відділення) конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,який не проводив оперативний контроль за станом робочих місць підлеглого персоналу чим порушив вимоги п.п. 3.3.10, 3.3.11.12 посадової інструкції старшого майстра виробничої дільниці шлакового відділення виробництва конвертерного цеху ПІ.042.1222.2; ОСОБА_3 - в.о. шлакувальника (бригадира) шлакового відділення конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,який не проводив оперативний контроль за станом охорони праці перед початком та впродовж зміни, чим порушив вимоги п.п. 2.2.6, 2.2.7, робочої інструкції шлакувальника (бригадира) шлакового відділення конвертерного цеху РІ 042.8121.

Висновком МСЕК від 07.09.2021 року позивачці первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом, в розмірі 40%, з 07.09.2021 року та третя група інвалідності по трудовому каліцтву (а.с.38,39).

Згідно наданої виписки із медичної карти позивачка проходила лікування в закладах охорони здоров`я через отримане трудове каліцтво (а.с. 36,37) .

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що, трудове каліцтво позивачем отримано під час виконання нею трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у зв`язку із чим поклав обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану ушкодженням здоров`я на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як видно з акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 13 лютого 2021 року із позивачкою, особами, дія або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: ОСОБА_1 машиніст крана металургійного виробництва конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка змінила маршрут руху до робочого місця та під час пересування територією підприємства була неуважна і необережна, чим порушила вимоги п.1.26.13 інструкції з охорони праці для машиніста ( помічника машиніста) крана мостового типу підприємства ОП.228.23.18. ОСОБА_2 старший майстер виробничої дільниці (шлакове відділення) конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,який не проводив оперативний контроль за станом робочих місць підлеглого персоналу чим порушив вимоги п.п. 3.3.10, 3.3.11.12 посадової інструкції старшого майстра виробничої дільниці шлакового відділення виробництва конвертерного цеху ПІ.042.1222.2; ОСОБА_3 - в.о. шлакувальника (бригадира) шлакового відділення конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,який не проводив оперативний контроль за станом охорони праці перед початком та впродовж зміни, чим порушив вимоги п.п. 2.2.6, 2.2.7, робочої інструкції шлакувальника (бригадира) шлакового відділення конвертерного цеху РІ 042.8121.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, трудове каліцтво позивача, яке завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникло також й з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника безпечних умов праці.

Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачці у зв`язку з отриманим каліцтвом встановлений та доведений матеріалами справи. Позивачка внаслідок отриманої травми відчуває постійний біль в області нижньої третини правої стегнової кістки після проведених двох операцій. Наслідки трудового каліцтва вимагають від Позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, Крім того, остання не взмозі повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, відчуває наслідки травми, дискомфорт та страждання.

У зв`язку з чим, спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо недоведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні.

Посилання відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в апеляційній скарзі на те, що нещасний випадок на виробництві стався з вини позивача, яка порушив вимоги п. 1.26.13 інструкції з охорони праці для машиніста крана, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки, факт вини позивача не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції надано перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди,колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву разом з письмовими додатками.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Колегія суддів, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 100 000 грн. до 60 000 грн.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивачка звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь держави та зменшує цей розмір з 1000,00 грн. до 908 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 рокув частині розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_1 змінити, зменшивши цей розмір з 100 000 гривень до 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 рокув частині розміру судового збору, стягнутого з відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь держави змінити, зменшивши цей розмір з 1000 гривень до 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 травня 2022 року.

Головуючий:

Судді: