Провадження 2/127/1410/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулосьКомунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та забезпечуються послугами з централізованого опалення. За надані послуги за період з грудня місяця 2018 року по жовтень місяць 2021 року відповідачі заборгували 15 044, 95 гривень, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідачів підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 15 601, 96 гривень, з яких: 15 044, 95 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; 315, 07 гривень 3 % річних; 241, 94 гривень інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 15.06.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 15.06.2022 та копію позовної заяви із доданими до неї документами відповідачі отримали 15.08.2022. (а.с. 36-38)

У строк, визначений ухвалою суду від 15.06.2022, від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позов із зазначенням заперечень щодо задоволення позовних вимог. Відповідачка вказала, що відповідачі, виконуючи приписи чинного законодавства, сплачували кошти за отримані послуги з централізованого опалення. Крім того, позивачем нараховано заборгованість не за період зазначений в позовній заяві, а за попередній період. Позивачем не зараховано сплату за послуги на суму 11 075, 00 гривень. Відповідачка зазначила, що відповідачі не визнають наявність будь-якої заборгованості.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відзиви не надішли.

12.09.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачкою ОСОБА_1 у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

У строк, визначений ухвалою суду від 15.06.2022, відповідачами заперечення на відповідь на відзив надано не було. При цьому судом враховано, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Будь-які докази по справі, крім тих, що надані разом із заявами по суті справи, чи інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово-комунального господарства м. Вінниця та довідок про реєстрацію місця проживання особи, наданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). (а.с. 8, 23-30)

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Також, 21.08.2019 Кабінет Міністрів України видав постанову № 830, якою затвердив Правила надання послуг з постачання теплової енергії, які вступили в дію з 04.09.2019. Так, згідно із п. 13 цих Правил, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст.ст. 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Споживачі у багатоквартирному будинку, які отримують послугу за іншою моделлю договірних відносин, у разі прийняття рішення про припинення такого договору можуть приєднатися до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, вчинивши дії, що засвідчують їх бажання укласти такий договір, відповідно до абзацу шостого цього пункту.

Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Надання послуг позивачем відповідачам підтверджується тим, що квартира АДРЕСА_2 належить до централізованої системи опалення.

Також, судом прийнято до уваги, що користування квартирою у багатоповерховому житловому будинку без отримання послуг з централізованого теплопостачання, в даному випадку, є неможливим.

Суду не надано доказів того, що квартира АДРЕСА_2 від`єднана від системи централізованого опалення (теплопостачання).

Факт надання послуг позивачем відповідачам підтверджується їх частковою оплатою, що вбачається з оборотної відомості та наданих відповідачкою ОСОБА_1 квитанцій. (а.с. 9, 45-49, 57 )

Крім того, факт отримання послуг від позивача визнано відповідачем ОСОБА_1 , як те вбачається із її відзиву.

Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 (із змінами), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно п. 18 вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

Відповідно до Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, чинних з 04.09.2019, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п. 35). Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором (п. 36). Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб (п. 37).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З оборотної відомості за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 вбачається неналежне виконання відповідачами обов`язків щодо оплати послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення). (а.с. 9, 57)

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» та п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Судом встановлено нарахування плати відповідачам за відпущену теплову енергію за затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно до постанов НКРЕ України.

Твердження відповідачки ОСОБА_1 про те, що відповідачі належним чином виконують свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення і заборгованості не мають, спростовуються оборотною відомістю.

Так, з оборотної відомості, наданої позивачем разом із позовом вбачається, що за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 становить 28 493, 50 гривень. В рахунок погашення заборгованості в цей період споживачами сплачено 10 998, 04 гривень і на суму 2 450, 51 гривень здійснено перерахунок, тобто разом 13 448, 55 гривень.

Твердження відповідачки ОСОБА_1 про те, що позивачем до розрахункового періоду (з 01.12.2018 по 01.11.2021) включено заборгованість, яка виникла до 01.12.2018, не відповідають даним з оборотної відомості. Те, що станом на 01.12.2018 існувало прострочене сальдо в сумі 11 976, 96 гривень, вбачається з оборотної відомості, наданої позивачем разом із відповіддю на відзив. При цьому, суд не приймає до уваги оборотну відомість, надану відповідачкою разом із відзивом, адже така не є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.ст. 77 і 78 ЦПК України. Даний документ не містить обов`язкових для нього реквізитів. Водночас, відображення в оборотній відомості суми заборгованості станом на 01.12.2018, жодним чином не вказує на включення цієї суми до заборгованості, яка є предметом спору. З наданого позивачем розрахунку спірної заборгованості чітко вбачається, що сальдо на початок розрахункового періоду станом на 01.12.2018 має значення «-», нарахування здійснені виключно за період з 01.12.2018 по 01.11.2021. (а.с. 9, 10, 57)

Як вбачається з наданих відповідачкою ОСОБА_1 квитанцій про оплату комунальних послуг і з оборотної відомості, за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 за послуги з централізованого опалення на рахунок позивача було сплачено 25 425, 51 гривень.

Твердження відповідачки ОСОБА_1 про те, що позивачем не було зараховано оплату за послуги в сумі 11 075, 00 гривень, є безпідставними й необґрунтованими, виходячи з наступного.

Судом встановлено неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків щодо оплати послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення). За наявності у споживача заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії сума перерахунку (від`ємне значення) зараховується в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. У разі коли різниця в нарахуваннях має додатнє значення, отримана сума виставляться до оплати споживачеві у відповідному місяці перерахунку. Як те й було здійснено позивачем і відображено в оборотній відомості. (а.с. 57)

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем за спожиті послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 становить 15 044, 95 гривень, що відповідає відображеним у оборотній відомості даним. (а.с. 9, 57)

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості відповідачів перед позивачем, здійсненого останнім станом на 01.11.2021 за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 борг становить 15 601, 96 гривень, з яких: 15 044, 95 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; 315, 07 гривень 3 % річних; 241, 94 гривень інфляційні втрати. (а.с. 10)

Судом перевірено розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем і відповідачем разом із заявами по суті справи, подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі суду від 15.06.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, у відзиві та відповіді на відзив і докази, надані разом із ними.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та у відповіді на відзив, а також відповідачем у відзиві, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення (з постачання теплової енергії) за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 в сумі 15 601, 96 гривень, з яких: 15 044, 95 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення (з постачання теплової енергії); 315, 07 гривень 3 % річних; 241, 94 гривень інфляційні втрати.

Невідшкодована відповідачами на користь позивача сума витрат, пов`язаних з наданням їм послуг з централізованого опалення (з постачання теплової енергії) це не отримані державою кошти, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 481, 00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 1010 від 26.05.2022 та № 55 від 29.09.2021, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 164 ЦПК України. (а.с. 6-7)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 481, 00 гривень в рівних частках з кожного по 620, 25 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-266, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення (з постачання теплової енергії) за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 в сумі 15 601, 96 гривень, з яких: 15 044, 95 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення (з постачання теплової енергії); 315, 07 гривень 3 % річних; 241, 94 гривень інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір в сумі 2 481, 00 гривень в рівних частках з кожного по 620, 25 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»: ; місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13.

Рішення суду складено 14.11.2022.

Суддя: