Справа № 136/831/22
провадження № 2/136/233/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), у якому просила:

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вінницького району Вінницької області.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був батьком позивача, а після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла спірна земельна ділянка. Сторони прийняли спадщину ОСОБА_3 , а відповідач навіть оформила свою частку земельної ділянки. Однак позивач позбавлена можливості оформити свою частку через відмову нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину.

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 11.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву, витребувано спадкову справу.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.

Ухвалою суду від 28.09.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, однак представник позивача ще у позовній заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть і який був батьком позивача згідно зі свідоцтва про народження позивача, яка змінила прізвище, з укладенням шлюбу та залишила прізвище чоловіка після розлучення. За життя ОСОБА_3 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №06079 від 21.03.2001, а саме на земельну ділянку, площею 2.1886 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території бувшої Липовецької селищної ради Вінницької області. Згідно з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 його спадщину прийняли: дружина відповідач, його дочка позивач, вчасно звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, крім сторін у померлого були також ще спадкоємці, а саме: син ОСОБА_4 , який відмовився від своєї частки на користь відповідача та онуки - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які відмовилися від своєї частки на користь відповідача. Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2010 відповідач успадкувала від ОСОБА_3 ѕ спірної земельної ділянки.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом було встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку, площею 2.1886 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території бувшої Липовецької селищної ради, що належала покійному згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №06079 від 21.03.2001. Згідно з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 , заповіту він не складав, а його спадщину прийняли: дружина відповідач та його дочка позивач, вчасно звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, крім сторін у померлого був ще один спадкоємець першої черги за законом, а саме: син ОСОБА_4 , який відмовився від своєї частки на користь відповідача. Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2010 відповідач успадкувала від ОСОБА_3 ѕ спірної земельної ділянки. Однак позивач позбавлена можливості оформити свою частку через відмову нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що оскільки згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2010 відповідач успадкувала від ОСОБА_3 ѕ спірної земельної ділянки, а тому позивач може успадкувати лише ј спірної земельної ділянки. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду сторонами не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога в частині визнання за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на ј частки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території бувшої Липовецької селищної ради Вінницької області та належала ОСОБА_3 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №06079 від 21.03.2001, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

В іншій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій обл. від 18.11.2022) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на ј частки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території бувшої Липовецької селищної ради Вінницької області та належала ОСОБА_3 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №06079 від 21.03.2001.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО