У Х В А Л А

про відмову у відкритті

апеляційного провадження

20 січня 2022 року м. Кропивницький

справа № 2-501/2008

провадження № 22-ц/4809/185/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області про продовження терміну для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2008 року задоволено позов ОСОБА_2 до Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області про продовження терміну для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Не погоджуючись із зазначеним рішення суду, 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, з тих підстав, що про наявність спадкового майна, яке за життя належало її діду - ОСОБА_3 , їй стало відомо випадково від мешканців села та в подальшому під час з`ясування даного питання, на початку 2021 року їй стало відомо про існування даного рішення, з яким вона ознайомилася лише 07 жовтня 2021 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку апеляційного оскарження визнані неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали суду подати до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2008 року із зазначенням інших підстав для його поновлення.

13 грудня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про продовження строку для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку тимчасовою непрацездатністю її представника адвоката Харути В.А.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали Кропивницького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, який не може перевищувати десяти днів дня вручення копії ухвали.

12.01.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказала те, що в апеляційній скарзі при обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження було допущено описку, а саме на початку 2021 року їй стало відомо не про існування рішення суду, а про наявність спадкового майна. Також зазначила, що через юридичну необізнаність вона не могла самостійно з`ясувати дане питання та звернулася за правовою допомогою до адвоката Харути В.А. 15.07.2021 її представник ОСОБА_4 звернулася до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про надання матеріалів справи для ознайомлення, але в цей день дану справу їй для ознайомлення надано не було з причин необхідності її підготовки з архіву суду. Вказала, що 07.10.2021 вона особисто звернулася до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами даної справи та в цей же день ознайомилися зі змістом оскаржуваного рішення суду.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» та від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

При цьому саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Концепція «поважних причин», згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Обґрунтування заявником значного пропуску (13 років) строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду необізнаністю про наявність спадкового майна та юридичною необізнаністю, не є переконливим.

Суд наголошує на цінності та важливості дотримання формалізованих норм процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору, оскільки завдяки цьому може, зокрема забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2018 року у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), №40160/12).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, а надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії»).

При застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Аргументи заявника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, а саме, що їй не було відомо про існування спадкового майна, не дають підстав для висновку про наявність обставин, які були об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення заявника, зважаючи на те, що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і з моменту відкриття спадщини минуло більш ніж 20 років.

Враховуючи вказане, а також дотримуючись концепції регламентування строків подання апеляційної скарги для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2008 року.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що наведені у заяві ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, апеляційний суд вважає, що до апеляційної скарги слід застосувати положення п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.1 ст.358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2008 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич