Справа 206/988/22
Провадження 2/206/543/22
09 листопада 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Малихіної В.В.,
при секретареві Мороз В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Енергодарський відділ державної виконавчої служби у Васильківському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання спільного проживання дитини з батьком та звільнення від сплати аліментів,
28 березня 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , який обґрунтував тим, що 18.10.2003 між ними був укладений шлюб. В період шлюбу у сторін народились донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.08.2013 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2013 і до досягнення дітьми повноліття. З жовтня 2020 року у зв`язку з зловживанням ОСОБА_2 алкогольних напоїв та налагодженням особистого життя з новим співмешканцем, донька сторін по справі за спільною згодою батьків перейшла жити до батька. ІНФОРМАЦІЯ_4 донька сторін по справі стала повнолітньою і стягнення аліментів на її утримання автоматично припинилось. З кінця 2020 року з тих самих причин жити до батька перейшов малолітній син ОСОБА_5 . Аліменти, які позивач сплачує ОСОБА_2 на утримання сина вона витрачає на власні потреби. Таким чином, вже півтора роки донька та син проживають з батьком та знаходяться на повному його утриманні, відповідач ОСОБА_2 дітьми не цікавиться, участі у їх житті не приймає, проте відповідач продовжує щомісячно отримувати аліменти з позивача. Зазначені обставини стали причиною звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою, в якій він просить суд:
-визнати факт спільного проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 ;
-припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 - у зв`язку з досягненням повноліття та малолітнього сина ОСОБА_4 - у зв`язку із спільним проживанням та утриманням батьком дитини, за рішенням суду № 316/1517/13-ц виданого 01.08.2013 Енергодарським міським судом Запорізької області.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року заяву представника позивача Пєліх Євгенії Ігорівни про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.
Представник позивача адвокат Пєліх Є.І. надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву позивач підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 25).
Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобувача освіти 8-В класу Енергодарської гімназії № 2, він навчається в Енергодарській гімназії № 2 з першого класу. Дитина виховується в неповній родині. Мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний момент не працює, перебуває в декретній відпустці. Проживає з іншим чоловіком, з яким має спільну дитину. На зв`язок з класним керівником виходить, але не приділяє належну увагу вихованню дитини - батьківські збори не відвідує, виконання домашніх завдань не контролює. Батько - ОСОБА_1 , з родиною не проживає. На даний час дитина проживає разом з батьком та бабусею на території батька. З жовтня 2020 року ОСОБА_4 переїхав жити до батька, зі слів дитини причиною переїзду є непорозуміння з матір`ю. ОСОБА_7 , починаючи з 2020 року підтримує контакт із класним керівником, відвідує батьківські збори. Намагається контролювати навчальну діяльність дитини, але не проявляє вимогливості (а.с. 26).
Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 від 22.02.2022 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Стан квартири сприятливий для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 41).
Відповідно до копії довідки від 15.02.2022 № 3101 виданої начальником Енергодарського відділу державної виконавчої служби у Васильківському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чередніченко Володимир Анатолійович сплачує аліменти за виконавчим листом № 316/1517/13ц від 13.08.2013 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2013 і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість станом на 01.02.2022 за вищевказаним виконавчим листом відсутня (а.с. 42).
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивача, остання зазначає, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, від якого мають двох дітей - доньку ОСОБА_3 , та сина ОСОБА_4 . Разом не проживають більше ніж 10 років. З 2020 року діти проживають з позивачем та з нею в одній квартирі.
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , яка є донькою сторін по справі, остання зазначає, що з 2020 року вона та її брат ОСОБА_4 проживають з батьком, у зв`язку з тим, що вони не змогли знайти спільної мови з новим співмешканцем матері. З того моменту, як вона пішла жити до батька, мати не забезпечує її матеріально.
Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аби одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України за якою, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів.
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, має право звернутися до суду з відповідним позовом.
При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
Отже, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 .
Судом під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні з кінця жовтня 2020 року.
Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях свідків, а також досліджених письмових доказах у справі.
В той же час відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась та зазначені обставини не спростувала.
Таким чином на момент розгляду дійсної справи змінились обставини, що встановлені судом у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (справа № 316/1517/13-ц), а тому суд приходить до висновку про необхідність припинення стягнення з позивача аліментних зобов`язань на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 .
Також, позивач просить суд визнати факт спільного проживання дитини з батьком, а саме ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 .
У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як зазначено у ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині визнання факту спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Окрім того, факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, встановлення його іншим шляхом неможливе.
Окрім того, позивач у позовній заяві просить припинити стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з досягненням повноліття останньою.
Так, у відповідності зі ст. 180 СК України, мати та батько повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, вимога позивача про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки стягнення аліментів на утримання доньки відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.08.2013 відбувається до досягнення повноліття дитини, після чого автоматично припиняється.
З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати факт спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП - НОМЕР_3 ).
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.08.2013 по справі № 316/1517/13-ц.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) понесені витрати за сплати судового збору у розмірі 992,40 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: В.В. Малихіна