Справа № 369/497/22
Провадження № 2/369/3306/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу № 369/497/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити необхідні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити необхідні дії.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір № 49.28/64/С-П-05 про надання споживчого кредиту на суму 15 000 доларів США.

Позивач вказує, що в подальшому первісний кредитор відступив право вимоги по кредитному договору Публічному акціонерному товариству «ДельтаБанк». Вказує, що про це дізнався з повідомлення ПАТ «ДельтаБанк» про відступлення від 04.07.2013 року.

В подальшому ПАТ «ДельтаБанк» збанкрутувало і право вимоги по кредитному договору перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвес-Кредо». Про це позивач дізнався з повідомлення відповідача від 16.04.2020 року за № 010420.

13.04.2021 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ.

20.07.2021 року позивачем відповідно до Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ було направлено заяву про проведення реструктуризації. Відповідач отримав лист з заявою, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання від 29.07.2021 року.

Позивач вказує, що відповіді не отримав, реструктуризації не було проведено.

На підставі вище наведеного, позивач просив суд, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвес-Кредо» надати інформацію ОСОБА_1 , про розмір плати за відступлення прав вимоги по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року, а також всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01.01.2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року, у відповідності до Закону України від 13.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ.

13.01.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у справі.

12.09.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час проведення судового засідання були повідомленні у встановлений чинним законодавством спосіб.

Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив суд його задовольнити.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2005 року між позивачем ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір № 49.28/64/С-П-05 про надання споживчого кредиту на суму 15 000 доларів США.

Первісний кредитор відступив право вимоги по кредитному договору Публічному акціонерному товариству «ДельтаБанк», що підтверджується копією повідомлення про відступлення вих. № 6768/КРК/18 від 04.07.2013 року.

В подальшому ПАТ «ДельаБанк» збанкрутувало і право вимоги по кредитному договору перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвес-Кредо», що підтверджується копією повідомлення № 010420 від 16.04.2020 року.

13.04.2021 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ.

20.07.2021 року позивачем відповідно до Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ було направлено заяву про проведення реструктуризації.

Доказів проведення реструктуризації суду надано не було.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 року, який набрав законної сили 23.04.2021 року.

Даним законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме: розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7, відповідно до якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 01.01.2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01.01.2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01.01.2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01.01.2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

Підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

Відповідачем не заперечувалось, що позивач на виконання вимог пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», 20.07.2021 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Тобто у визначений Законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у заяві про реструктуризацію вказав усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування».

Також позивачка до заяви про реструктуризацію долучила усі визначені частиною 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» документи, а також ті, що вимагались відповідачем.

Відповідачем не спростовано, що у позивача станом на 23.04.2021 року (дата набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-IX) перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання та відсутня станом на 01.01.2014 року прострочена заборгованість по кредитному договору - що відповідає підпункту 1 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування»; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді земельної ділянки, площа якої не перевищує 0,25 гектара - що відповідає підпункту 2 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування».

Крім того, виконується вимога шостого абзацу підпункту 1 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування»: предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Належним доказом виконання позивачкою вимог сьомого абзацу підпункту 1 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» суд вважає іпотечний договір № 33/54/П/З-05 від 25.11.2005 року та кредитний договір № 49.28/64/С-П-05.

Відповідно до шостого абзацу підпункту 4 пункту 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначається інформація про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса).

Отже, відповідною законодавчою нормою чітко визначено термін, тобто дату/момент, станом на яку подається «інформація про всі наявні у власності позичальника об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду» - «на дату підписання заяви» / «на момент підписання заяви».

На момент подання позову позичальник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 218,7 кв.м. Інших об`єктів нерухомого майна, віднесених до об`єктів житлового фонду у позичальника немає.

Відповідно до десятого абзацу підпункту 4 пункту 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» у разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації.

У матеріалах справи відсутні докази встановлення судом або підтвердження офіційними документами факту наявності на дату підписання заяви про реструктуризацію у власності позичальника об`єктів нерухомого майна, віднесених до об`єктів житлового фонду, крім предмету іпотеки.

За таких обставин суд вважає, що зобов`язання позивача за кредитним договором № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого був ПАТ «ДельтаБанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвес-Кредо» відповідають зазначеним у пункті 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» критеріям та підлягають обов`язковій реструктуризації.

Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Оскільки, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд вважає, що позивачем обрано правильний спосіб захисту свого порушеного права.

Відтак, дії відповідача щодо не проведення реструктуризації позбавили позивача його гарантованого законом права на проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором в іноземній валюти, тому права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року, у відповідності до Закону України від 13.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ.

В частині вимоги позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвес-Кредо» надати інформацію ОСОБА_1 , про розмір плати за відступлення прав вимоги по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року, а також всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01.01.2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року суд відмовляє, так як згідно норм Закону України «Про споживче кредитування» кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, тому таку вимога позивача є передчасною .

Отже, позов визнається судом обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

За такого рішення, з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити необхідні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору № 49.28/64/С-П-05 від 25.11.2005 року, у відповідності до Закону України від 13.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

В решті вимог позову відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», , адреса: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера Б.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст судового рішення складено 10.11.2022 року.

Суддя А.В. Янченко