Провадження № 2/522/1088/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретарів - Лахматової С.В., Сребняк І.А.

представника відповідача- адвоката Лісецької Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця», третя особа Первинна профспілкова організація виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» у особі голови Кравченко О.П. про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця», третя особа Первинна профспілкова організація виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» у особі голови Кравченко О.П. про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця», третя особа Первинна профспілкова організація виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» у особі голови Кравченко О.П. в частині вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» «Про звільнення ОСОБА_1 » № НОР-1-02/352 від 08.07.2021, Наказу (Розпорядження) Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» про припинення трудового договору (контракту) № 114-ос від 08.07.2021, Наказу Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» «Про внесення змін до наказу у зв`язку з допущеною технічною помилкою» №НОР-1-02/355 від 09.07.2021; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів станції Одеса-Застава-1 Виробничого підрозділу «Одеський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; стягнення з Акціонерного товариства «Українська Залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Одеський загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 25000 гривень позивачем зазначено наступне. Позивач був незаконно звільнений з посади начальника стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів станції Одеса-Застава-1, що стало підставою для кардинальних змін у житті позивача. Раптове незаконне звільнення стало причиною поганого самопочуття позивача, поганого сну та морального стану. Як безробітний позивач не мав коштів для забезпечення нормального рівня життя для себе та своєї сім`ї, витрачав останні кошти на пошуки адвоката. Завдану моральну шкоду оцінює у 25000 гривень.

17.06.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що тягар аргументації моральної шкоди та формування доказової бази лягає на працівника, який повинен у суді довести усіма наявними та належними доказами заподіяння йому моральної шкоди. Доказами можуть слугувати будь-які дані, які зможуть показати взаємозв`язок між звільненням та підтвердженням факту страждань і зміни звичного способу життя. Лише за умови доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві та наявності умов настання цивільно-правової відповідальності вимоги працівників про відшкодування завданої моральної шкоди підлягають задоволенню. В матеріалах справи відсутні відомості, з яких саме міркувань позивачем визначено моральну шкоду саме у розмірі 25 000,00 грн. При визначенні розміру моральної шкоди в даній справі необхідно виходити з принципів виваженості, розумності та справедливості та врахувати ту обставину, що порушення прав позивача тривало незначний час та було поновлено відповідачем добровільно.

Заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, вважає завищеним і таким, що порушує засади розумності, виваженості та справедливості, оскільки, на думку відповідача, значних вимушених змін в життєвих і виробничих стосунках позивача не наступило (а.с. 196 199).

Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій просив провести розгляд справи за його відсутністю та відсутністю його представника, позов просив задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Лісецька Н.В. просила у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповдіача, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладений у статті 16 ЦК України.

Особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним статтею 16 ЦК України.

Судом установлено, що Наказом Виробничого підрозділу «Одеський загін воєнізованої охорони» «Про звільнення ОСОБА_1 » № НОР-1-02/352 від 08.07.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів станції Одеса-Застава-1, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням ним без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 99 102).

Наказом (Розпорядження) Виробничого підрозділу «Одеський загін воєнізованої охорони» про припинення трудового договору (контракту) № 114-ос від 08.07.2021 ОСОБА_1 з 09.07.2021 звільнено з посади начальника стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів станції Одеса-Застава-1. Підстава: Наказ № від про оголошення догани за порушення трудової дисципліни, доповідна, пояснювальна записка працівника, Згода профкому, протокол № від (а.с. 32).

Наказом Виробничого підрозділу «Одеський загін воєнізованої охорони» «Про внесення змін до наказу у зв`язку з допущеною технічною помилкою» №НОР-1-02/355 від 09.07.2021 внесені зміни до наказу № 114-ос від 08.07.2021 в частині Підстава звільнення зазначено: Підстава: Наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » № НОР-1-02/352 від 08.07.2021 (а.с. 33).

Як вбачається з протоколу оперативної наради при заступнику директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики ОСОБА_2 №НЗК-904/41 від 24.09.2021 Нарада постановила: у зв`язку з порушенням діючого трудового законодавства накази виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони «Одеській загін воєнізованої охорони» від 08.07.2021 №НОР-1-02/352 «Про звільнення ОСОБА_1 », від 09.07.2021 №НОР-1-02/355 «Про внесення змін до наказу» - відмінити, а наказ по особовому складу від 08.07.2021 №114-ос щодо звільнення ОСОБА_1 09.07.2021 з посади начальника стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів станції Одеса-Застава-1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин скасувати (а.с. 202 205).

Наказом директора регіональної філії «Одеська залізниця» Нікуліна С.С. від 27.09.2021 № 717/ос скасовано наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08.07.2021 №114-ос. У п.3 Наказу зазначено: «…провести нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу» (а.с. 206).

Наказом виробничого підрозділу «Одеський загін воєнізованої охорони» від 29.09.2021 №214-ос «Про поновлення на роботі» ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника стрілецької команди з охорони вантажів і об`єктів станції Одеса-Застава-1 (а.с.207).

Також позивачу було нараховано та сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням відрахувань у розмірі 27113,82 гривень (а.с.208-212).

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Таким чином, моральна шкода має бути доведеною та обґрунтованою, натомість позивачем не надано жодних доказів, що свідчили б про обсяг моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто позивачем не доведено наявність самої моральної шкоди та причинного зв`язку між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. У зв`язку з викладеним суд вважає вимогу позивача про стягнення моральної шкоди необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця», третя особа Первинна профспілкова організація виробничого підрозділу «Одеській загін воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська Залізниця» у особі голови Кравченко О.П. про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24 жовтня 2022 року.

Суддя Ю.І. Ковтун