Справа № 456/380/22
Провадження № 2/456/563/2022
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

20 травня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони у справі:

позивачка ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

вимоги позивачки про стягнення аліментів на малолітню дитину та на дружину до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за відсутності усіх учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивачки ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 26.01.2022 року, скориставшись канцелярією, звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 1323), в якій просить ухвалити рішення про стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів на їх малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку у розмірі ј частини з усій його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення зазначеною дочкою повноліття. Також просить ухвалити рішення про стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів на себе у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення їх з відповідачем ОСОБА_2 малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ставить питання про забезпечення негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Позов обґрунтовано тим, що 06.06.2017 року зареєстровано шлюб між сторонами у справі, за час перебування в котрому у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою ОСОБА_1 й перебуває на її утриманні. Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий, працездатний, має достатньо коштів і можливість надавати грошову допомогу, а тому може сплачувати аліменти на їх малолітню дочку у визначеному законом розмірі, а саме у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду цієї позовної заяви, й до досягнення сином повноліття. Позивачка ОСОБА_1 також зазначає, що на даний час вона не працює, так як доглядає малолітню дочку. Джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за малолітньою дочкою, вона не має, а відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає їй матеріальної допомоги на своє утримання, хоча, знову ж-таки, має таку можливість. Враховуючи своє вкрай скрутне матеріальне становище та неможливість на даний час одній утримати малолітню дочку, позивачка ОСОБА_1 була змушена звертатись до суду із даним позовом, в котрому окрім стягнення на свою користь аліментів на малолітню дочку також просить стягувати аліменти на себе у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення їх з відповідачем ОСОБА_2 малолітньою дочкою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, позивачка ОСОБА_1 просить на підставі статей 77, 79, 84, 150, 180-184, 191 СК України свій позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на малолітню дитину та на дружину до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 26.01.2022 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання (зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 1330), у котрому просить проводити розгляд даної справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у дані справі не заперечує.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 18.02.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , який у цьому позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, на 15.04.2022 року о 12:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 15.04.2022 року судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду даної справи по суті зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 20.05.2022 року о 09:45 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 20.05.2022 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі статей 280-282 ЦПК України.

Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, проте у таке судове засідання не з`явилися та не забезпечили явки своїх уповноважених представників.

Судом було задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд даної справи за її відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки ОСОБА_1 та їх з відповідачем ОСОБА_2 малолітньої дочки за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, причетність до порушення таких їх прав відповідача ОСОБА_2 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів.

Так, судом встановлено, що06.06.2017 року між сторонами у справі виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області 06.06.2017 року у відповідності до актового запису за № 4 (копія міститься у справі, а. с. 4).

За час перебування у зазначеному шлюбі у сторін у справі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є малолітньою. У свою чергу свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 28.08.2020 року (копія міститься у справі, а. с. 3), стверджується, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі.

Судом також встановлено, що малолітня дочка сторін у справі з народження проживає з позивачкою ОСОБА_1 за її фактичним місцем проживання по АДРЕСА_1 , а також перебуває на її утриманні.

При цьому, позивачка ОСОБА_1 користується пільгами, встановленими законодавством України для осіб з інвалідністю І-ої групи, у зв`язку з чим їй призначена відповідна державна соціальна допомога з 29.07.2015 року довічно, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради 29.07.2015 року (копія міститься у справі, а. с. 8). У свою чергу відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, зокрема живе із тимчасових заробітків, у тому числі й за кордоном.

Належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на отримання доходу, надає кошти на утримання своєї дружини, з якою проживає їх малолітня дитина, а також на утримання цієї дитини, або ж хоча б якось їм обом матеріально допомагає, як і доказів того, що на утриманні відповідача перебувають ще й інші малолітні чи неповнолітні діти, або ж непрацездатні особи, відповідачем ОСОБА_2 не надано та судом не здобуто.

У той же час судом встановлено, що у зв`язку з доглядом за малолітньою дочкою, якій станом на дату звернення до суду із даним позовом, як і станом на дату ухвалення рішення у цій справі, менше трьох років, як і наявності в позивачки ОСОБА_1 інвалідності І-ої групи, остання не має змоги працювати і утримувати себе. Доказів працевлаштування позивачки матеріали справи також не містять.

Норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей та їх матерів до досягнення дітьми трирічного віку, зокрема, щодо стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крм того, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті регламентує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України.

В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Висновок суду за результатами заочного розгляду справи.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є малолітньою, то на зазначеного відповідача покладений обов`язок утримувати свою малолітню дочку до досягнення нею повноліття.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 здійснює догляд за їх з відповідачем ОСОБА_2 вказаною малолітньою дочкою, якій ще не виповнилося три роки, як і наявність у позивачки ОСОБА_1 встановленої їй з дитинства інвалідності І-ої групи, то вона не має змоги працювати та самостійно утримувати себе й малолітню дочку. Крім того, принципове положення законодавця у спірних правовідносинах полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає малолітня дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У свою чергу, доказів того, що відповідач ОСОБА_2 як чоловік-батько не має змоги надавати позивачці ОСОБА_1 як дружині-матері, з якою проживає малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальної допомоги до досягнення цією дитиною трьох років, матеріали даної справи не містять, а, отже, такі аліменти можуть бути присудженими та стягуватися.

Тому суд, при встановленні розміру аліментів у межах пред`явлених позовних вимог враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , стан здоров`я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 як платника аліментів, а також те, що у добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони у справі не вирішили, та, виходячи з принципу справедливості, розумності, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача ОСОБА_2 та його нестабільного й мінливого місячного заробітку (доходу), суд дійшов висновку про задоволення позову у наведеній частині.

Зокрема, оскільки доводів про неможливість у повному обсязі надавати матеріальну допомогу позивачці ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 суду не надав, а тому є усі підстави для стягнення з нього аліментів на зазначену позивачку як дружину, з якою проживає дитина, до досягнення їх малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у твердій грошовій сумі, з урахуванням мінливого та нестабільного щомісячного доходу відповідача ОСОБА_2 , у тому розмірі, про котрий просить позивачка ОСОБА_1 , тобто по 700 грн. щомісячно. З огляду на вказане, слід стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_5 аліменти на неї у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 26.01.2022 року, і до досягнення їх малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо визначення розміру аліментів на малолітню дочку сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зазначає, що будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 чи наявності в нього на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, або ж непрацездатних членів сім`ї, у матеріалах цієї відсутні. Судом також не здобуто також доказів з приводу наявності у сторін у справі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відтак, враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру згаданих аліментів, а також беручи до уваги волю позивачки ОСОБА_1 як особи, на чию користь будуть стягуватися аліменти на малолітню дитину, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на їх малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі ј частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення цього позову, тобто з 26.01.2022 року, і до досягнення зазначеною дочкою повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на що позовні вимоги у наведеній частині також підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із двома вимогами майнового характеру (про стягнення аліментів на малолітню дитину та про стягнення аліментів на дружину до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на виконання вимог частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі по 992 грн. 40 коп., а всього 1 984 грн. 80 коп., слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 у дохід держави.

Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на дружину до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку, - задовольнити у повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі ј частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26.01.2022 року, і до досягнення зазначеною дочкою повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на неї у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26.01.2022 року, і до досягнення їх малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір за пред`явлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , двох позовних вимог, а саме про стягнення аліментів на малолітню дитину та про стягнення аліментів на дружину до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку, по 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за кожну, у загальні сумі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп..

Порядок виконання заочного рішення суду.

Допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів на малолітню дитину та щодо стягнення аліментів на дружину до осягнення малолітньою дитиною трирічного віку у межах суми кожного з зазначених платежів за один місяць.

Відсутність у виконавчому документі, у розумінні ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача (боржника) та його паспортні дані, згідно постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц, провадження № 61-331св18, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк і порядок набрання заочним рішенням суду законної сили та його оскарження.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка ОСОБА_1 має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому чинним ЦПК України, тобто шляхом подання безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач ОСОБА_2 , якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2 , яка подається безпосередньо до Стрийського міськрайонного суду Львівської області. У свою чергу апеляційна скарга на заочне рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; громадянка України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Дата складення заочного рішення суду: 20 травня 2022 року.

Суддя В.Я. Микитин