УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10.11.2022

м. Одеса

Справа № 522/14827/22

Провадження №2-о/522/386/22

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. отримала заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення.

ВСТАНОВИВ:

02.11.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що:

- " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянки України № НОМЕР_2 , запис № 249, виданий 08.08.2019 р., орган що видав 5115,

- та ОСОБА_3 , з якою зареєстрував шлюб ОСОБА_2 згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 26.06.1999р., актовий запис №458,

- та ОСОБА_3 , яка закінчила в 1993 році загальноосвітню школу І-ІІІ ступеню № 58 м. Одеси, про що зазначено у дублікаті Атестату про повну загальну середню освіту з додатком сер СК № 30512310, виданому 10.06.2006 ,

- та 12.06.1998 прийняла в дар 81/100 частину квартири АДРЕСА_2 та в договорі дарування, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського округу Беззубовою Н.А.,

- та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зазначено у свідоцтві про народження від 13.07.1976, запис №807, серія НОМЕР_3 , місце реєстрації - «г. Одесса, Центральный отд. ЗАГС», в якому зазначені батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

- є одна й та сама особа та є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій мешкає в АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 06.11.1998 Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 26.06.1999, відповідний актовий №458".

Вирішуючи питання про відкриття окремого провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить встановити факт тотожності її особи, яка через неправильність перекладів її прізвища значиться по-різному, як " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_3 " та ОСОБА_4 ". Метою встановлення такого факту, як зазанчає заявник, є необхідним "для оформлення спадщини, встановлення інших родинних та шлюбних зв`язків, реалізації права власності на об`єкти нерухомості, придбані в період до шлюбу".

Отже, встановлення факту про який просить заявник, вона пов`язує з неправильністю написання її прізвища - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, просить встановити, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є однією і тією самою особою та дружиною ОСОБА_2

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо розгляду справ, де заявник просить встановити тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Зазначені правові роз`яснення зроблено, зокрема, в постанові від 08.12.2021, справа №464/6696/20.

Суд зазначає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Але даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану (центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Згідно з п. 6 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми.

При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Отже, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то, приймаючи заяву, суд повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суд відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

Таким чином, встановлення факту що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є однією і тією самою особою та дружиною ОСОБА_2 , не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що висловлювання «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовних вимог, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих вимог, які взагалі не можуть розглядатися судами (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у пункті 66 постанови від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, у пункті 59 постанови від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц, у пункті 37 постанови від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц).

Отже, вказаний спір не підлягає судовому розгляду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 293, 294, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Роз`яснити, що розгляд даної заяви не належить до юрисдикції судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ярема Х.С.