Справа № 635/3418/21
Провадження № 2/545/1497/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. м.Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд

в с т а н о в и в:

07.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки. 23.03.2008 року шлюб між батьками позивачки, а саме матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 було розірвано. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь матері позивачки ОСОБА_3 аліменти на утримання позивачки (як неповнолітньої дитини) у розмірі 1000 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2019 року було змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на корись матері позивачки ОСОБА_3 аліменти на утримання позивачки у розмірі 2027 грн щомісячно, починаючи з 03.05.2019 року і до досягнення повноліття. Крім того судом були стягнути додаткові витрати на лікування позивачки в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з 03.05.2019 року і до одужання позивачки в період до досягнення повноліття.

18 липня 2020 року позивачці виповнилося 18 років. На даний час вона є здобувачем фахової перевищеної освіти, навчається у Харківському державному соціально-економічному коледжі на 1 курсі заочної форми навчання за контрактною формою. Стипендію не отримує. Навчання за планом до 30 червня 2022 року.

Крім того, позивачка є інвалідом 3-ї групи з дитинства

Відповідач є фізично здоровою людиною і може надавати матеріальну допомогу.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання в розмірі 2270 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, а саме з 07.05.2021 року, але не більш, як до досягнення позивачкою 23 років.

Розпорядженням Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2022 року справа прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, відзив не надав, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує, відповідно до його письмової заяви.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Предметом спору у вказаній справі є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та яка є інвалідом 3-ої групи з дитинства.

Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Новодмитрівською сільською радою Іванівського району Херсонської області 07.08.2002 року, актова запис №7 (а.с.7)

Позивач є інвалідом ІІІ групи дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК від 26.10.2020 року.

Відповідно до довідки №08-з від 22.04.2021 року, позивачка є здобувачем фахової передвищої освіти Харківського державного соціально-економічного коледжу з 23 вересня 2020 року відповідно до наказу №76-Н від 07.09.2020 року. Навчається на 1 курсі заочної форми навчання за контрактною основою, стипендію не отримує. Навчання за планом до 30 червня 2022 року. (а.с.9).

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином .

Аналіз ст.ст.199,200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 2270 грн, а з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 2481 грн, липень-листопад 2022 року прожитковий мінімум складає 2600 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на її навчання в розмірі 2270 грн, на час розгляду справи по суті, менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць, який періодично підвищується.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Суд приймає до уваги, що повнолітня позивачка навчається на заочній формі навчання є інвалідом 3 групи з дитинства, тобто вважати, що позивачка має можливість працювати та забезпечувати себе, у суду не має.

Суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, як то оплата витрат на навчально-посібні матеріали, оплата навчання тощо за умови неможливості повнолітньої позивачки забезпечувати себе у зв`язку із зайнятістю у навчальному процесі та урахування стану здоров`я позивачці.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів суд враховує особу відповідача, який є фізично працездатною особою і в силу вимог закону зобов`язаний може нести витрати на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.141ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265, 274 ЦПК України, ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання на час навчання у розмірі 2270 гривень щомісячно, починаючи з 07 травня 2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Стягнути ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03.11.2022 року

Суддя: Л. В. Богомолова