Провадження № 2/750/327/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна,

встановив:

у грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна №9901243 а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна від 01.06.2010.

Позов мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.11.2006 позивач є власником квартири загальною площею 39,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

03.11.2021, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 282610928 позивач дізнався, що на його квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , 04 червня 2010 року накладено арешт Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 01.06.2010 прокуратури міста Чернігова.

Позивач, як власник нерухомого арештованого майна, 03.11.2021, звернувся до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори із запитом на підставі яких документів відбулась реєстрація обтяження на квартиру, на що отримав відповідь від 04.11.2021 № 2706/01-16, в якій зазначалася постанова про накладення арешту на майно слідчого в ОВС прокуратури м. Чернігова від 01 червня 2010 року в рамках кримінальної справи №75/4178 відносно директора ПП «Юг-імпекс» ОСОБА_1 .

Згідно наданої копії Заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна Обтяжувач, прокуратура м. Чернігова, згідно постанови від 01.06.2010р. накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, зокрема: квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 . В даній заяві вказано дані особи, на майно якої накладено арешт: гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач ніколи не був знайомий з громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ніколи не був стороною в кримінальному провадженні, судовому процесі Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 1-213/10, не отримував жодних матеріалів і рішень судових органів.

Позивач звернувся з запитом щодо зняття арешту на квартиру до Чернігівської обласної прокуратури. В результаті розгляду Чернігівською окружною прокуратурою від 12.11.2021 повідомлено, що відповідно до Книги обліку слідчих справ та протоколів про злочини прокуратури міста Чернігова 20.05.2010 порушено кримінальну справу № 75/4147 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.222, ч.2 ст.366 КК України.

За результатами розслідування вказана справа 10.06.2010 направлена до Новозаводського районного суду міста Чернігова для розгляду. У зв`язку з чим, з метою зняття арешту на майно, квартиру, рекомендовано звернутись до суду.

Таким чином, на належне позивачу майно помилково накладений арешт, оскільки він не є стороною вищевказаної справи.

Згідно копії постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 червня 2010 року, справа № 1-213/10 по обвинуваченню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_2 , закрита.

Арешт майна позивача порушує конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких із текстом позову згоден, але заперечує, що його зазначено відповідачем у справі, зазначає, що право позивача порушено внаслідок помилки уповноваженої особи при винесенні постанови про арешт майна боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.11.2006.

Постановою слідчого з ОВС прокуратури м. Чернігова Рижого С.І. від 01.06.2010 в рамках кримінальної справи №75/4178 по обвинуваченню ОСОБА_1 , з метою виконання вироку в частині задоволення позову накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі постанови від 01.06.2010 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 04.06.2010 здійснено обтяження у вигляді арешту на кватиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.06.2010, яка набрала законної сили 03.07.2010, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст.ст. 222 ч. 2 та 366 ч. 2 КК України закрито, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Проте арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . в рамках даної кримінальної справи, знятий не був.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно)

Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна.

При цьому Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Отже, справа про скасування арешту з майна, накладеного постановою слідчого відповідно до положень КПК України 1960 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та зняття арешту з його майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було зареєстровано Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна від 01.06.2010 в рамках кримінальної справи, яка закрита, проте арешт не знятий, чим порушено право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, яке підлягає захисту.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна №9901243 а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна від 01.06.2010.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя