Справа № 352/2195/20
Провадження № 2/352/62/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Струтинський Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач 22.10.2020 звернувся в суд з позовом до відповідачів про відшкодування завданої шкоди.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 13.08.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок випасання великої рогатої худоби та коня на земельних ділянках, що розташовані на території Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, належним користувачем (орендарем) яких є ТОВ «Оскар Агро», було нанесено шкоду посівам сої площею 1,1 га, розмір якої розраховано з врахуванням реального нанесення шкоди й застосуванням інформації з Держстату України по Івано-Франківській області по факту середньої врожайності в регіоні, та становить 26701, 84 грн. З метою притягнення відповідачів до відповідальності 13.08.2020 працівниками служби безпеки ПСП «Оскар» було повідомлено Тисменицьке ВП ГУНП в Івано-Франківській області. 03.09.2020 Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області було надано лист зі змісту якого вбачається, що слідством було встановлено, що факти протиправних дій відповідачів по справі знайшли своє документальне підтвердження й рекомендовано звернутися до суду за відшкодуванням завданих збитків.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 14.11.2022 від нього до суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, при прийнятті рішення врахувати, що правова позиція товариства щодо суті даного спору підкріплена матеріалами зібраними органами Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, 11.11.2022 відповідачі подали до суду клопотання, в якому просили розгляд справи проводити без їх участі, у задоволенні позову відмовити, так як з наданих представником позивача доказів не встановлено їх вини у заподіянні шкоди ТОВ «Оскар Агро» в результаті пошкодження посіву, розміру заподіяного збитку та причинного зв`язку між їх діями та завданим товариству збитків.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» є належним користувачем (орендарем) земельних ділянок, що розташовані на території Івано-Франківського (Тисменицького) району, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 8-35).

01.06.2020 між ТОВ «Оскар Агро» та ПСП «Оскар» укладено договір про співробітництво згідно з яким ПСП «Оскар» зобов`язалось в разі потреби розробляти та складати проекти процесуальних документів, службових записок, скарг, заяв тощо; надавати допомогу у встановленні, підтвердженні та доведеності отриманих ТОВ «Оскар Агро» збитків (а.с.36).

13.08.2020 працівниками служби безпеки ПСП «Оскар» в ході планового об`їзду земельних ділянок, що розташовані на території с. Старий Лисець Івано-Франківського району Івано-Франківської області було виявлено факт спричинення майнової шкоди ТОВ «Оскар Агро» внаслідок пошкодження посівів сої та повідомлено Тисменицький ВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Як вбачається з довідки за результатами розгляду звернення начальника служби безпеки ПСП «Оскар» Панькуша В.І. від 21.08.2020 складеної ДОП Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області І.Тинівим 13.08.2020 в поліцію надійшло звернення Панькуша В.І. по факту пошкодження сільськогосподарської культури - сої, висадженої ПСП «Оскар» на полі в с. Старий Лисець, великою рогатою худобою та конем, власниками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рекомендовано ПСП «Оскар» для захисту своїх законних інтересів та відшкодування завданих збитків звернутися в суд (а.с.40).

Відповідно до довідки про розмір понесених збитків (втраченої вигоди) внаслідок протиправних дій по перегону та випасанні худоби по посівах сої врожаю 2020 року на орендованих полях підприємства від 18.09.2020 в полі 11 СЛС 02 в с. Старий Лисець площею 1,10 га внаслідок перегону та випасання худоби втрачено 2,09 т сої, чим нанесено збитки в розмірі 26 701, 84 грн (а.с.6).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: шкоди; протиправної поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Позивач, звертаючись в суд із даним позовом, повинен довести наявність зазначених умов, а також заподіяння шкоди саме відповідачем.

Неправомірність дій особи щодо знищення посівів має встановлюватися в порядку, визначеному законом, та доводитися належними доказами.

Відповідальність за знищення (потраву) посівів передбачена ст.104 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, підставою для стягнення збитків мають бути матеріали адміністративної справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, відомості про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Проте такі докази на підтвердження заявлених позовних вимог по справі відсутні.

У позові позивачем вказувалось, що 13.08.2020 на землях з посівами сої, користувачем яких є ТОВ «Оскар Агро», ОСОБА_1 випасав своїх корову й вівці, а ОСОБА_2 корову та коня. Однак, ця обставина в судовому засіданні заперечувалась відповідачами та не знайшла свого підтвердження показаннями свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_4 14.02.2022 надав суду пояснення, що 13.08.2020 він розмовляв з ОСОБА_2 , корова випасалась на необробленій землі де проходить газова труба, в сої її не було. Потім корова ОСОБА_2 утекла і він одразу побіг за нею. Зазначив, що корова за день може з`їсти 50 кг зеленої маси. У відповідачів в господарстві є корови, але овець та коня немає. Корови ж ОСОБА_1 залишались не необробленій земельній ділянці. В селі свійських тварин майже немає.

Свідок ОСОБА_5 29.06.2022 надав суду пояснення, що він працює в службі безпеки та виїжджав на поля для фото і відеофіксації пошкоджень, в даному випадку сої. При виїзді 13.08.2020 з відповідачами не спілкувався, на полі в с. Старий Лисець бачив пошкоджену сою та коней, приблизно двоє-троє, які стояли на межі. Корови в той час перебували на пасовиську. Стверджував, що справа від поля є ангар і вбачається, що коні вдень перебувають в ньому. Кому вони належать не встановлював, здійснював тільки фіксацію пошкоджень. Чия худоба їла сою не знає.

Відповідно до письмових пояснень Панькуша В.І. 13.08.2020 він виявив на полях з посівами сої ОСОБА_1 , який випасав корову та викликав наряд поліції (а.с.37).

Представник позивача, будучи обізнаним із розбіжностями відповідачів та свідків в письмових поясненнях наданих працівниками поліції та в судовому засіданні, жодних інших доказів щодо нанесення саме ОСОБА_2 та ОСОБА_7 збитків не надав, їх пояснення нічим не спростував, а отже припущення, що посіви сої знищені виключно худобою відповідачів є лише припущеннями, які без належного документального підтвердження не можуть вважатись беззаперечними доказами їх вини.

Крім цього, при наявності у ТОВ «Оскар Агро» служби безпеки жодного разу не було зафіксовано випасання відповідачами худоби на полях орендованих товариством та із врахуванням довідки ТОВ «Оскар Агро» від 18.09.2020 про розмір понесених збитків, випасання худоби повинно б було мати місце неодноразово, так як вказано знищення сої у розмірах 2 т на площі 1,10 га

Оскільки інших доказів, які б підтверджували знищення посівів належною відповідачам худобою, суду не надано, суд вважає недоведеним факт спричинення позивачу збитків з вини відповідачів і наявність підстав для їх матеріальної відповідальності.

Також, суд критично ставиться до довідки про розмір понесених збитків (втраченої вигоди) внаслідок протиправних дій по перегону та випасанні худоби по посівах сої врожаю 2020 року на орендованих полях підприємства від 18.09.2020, оскільки вона виготовлена самим позивачем.

Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.71 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Допустимих доказів вчинення збитків відповідачами суду надано не було, в матеріалах цивільної справи належних доказів неправомірності їх дій не міститься, під час судового розгляду таких доказів встановлено не було, як не було встановлено вини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і безпосереднього причинного зв`язку між завданою шкодою і їх діями.

Отже, на підставі наведених процесуальних норм і досліджених по справі доказів суд вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами неправомірності дій відповідачів і їх вини у знищенні посіві сої, а відтак і достатніх підстав для їх відповідальності згідно з положеннями ст.1166 ЦК України.

Такі висновки суду є підставою для відмови у задоволення позову.

Недоведеність певних фактів і обставин по справі не може свідчити про відсутність предмету спору, тому не може слугувати процесуальною підставою для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, про що заявляла представник відповідачів.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Щодо поданої представником відповідачів заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначено докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Представником відповідачів до матеріалів справи додано не в повній мірі заповнені договори від 07.04.2021, квитанції за надання правничої допомоги, супровід у суді, датовані 01.03.2020, тобто оплата здійснювалась до виникнення спору, та акт, в якому не вказано вартості робіт і витраченого на них часу.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010, № 33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, № 37246/04).

Враховуючи, що представником відповідачів не надано суду належних доказів необхідних для підтвердження понесення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на правничу допомогу.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України , керуючись ст. 4, 12, 71, 78-81, 133, 137, 141, 247, 280, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро", м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, 11У, .

Відповідачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 21.11.2022 р.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ