КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/20120/21

03 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Шпильовій Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Кушнір С.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішень житлової комісії, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

21 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішень житлової комісії, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він проходив військову службу в Північному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінні.

Згідно протоколу засідання житлової комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 18.10.2019 року за №6, житловою комісією прийнято рішення: відповідно до вимог пункту 10 розділу VІІ «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, надано підполковнику ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи житлове приміщення для постійного проживання шляхом виключення службового житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (2-х кімнатна службова квартира житловою площею 41,5 кв.м.) із числа службового та надання йому статусу житла для постійного проживання із подальшим його зняттям з квартирного обліку.

Відповідно до витягу з наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 23.10.2019 року за №171, затверджено Протокол житлової комісії № 6 від 18.10.2019 року.

Наказом Міністерства оборони України від 31.08.2020 року за №305, припинено юридичну особу - Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управлінні, реорганізувавши його шляхом приєднання до МО України. Визначено МО України правонаступником всіх прав та обов`язків Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

В подальшому, згідно протоколу засідання житлової комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління №2 від 30.09.2020 року, житловоюї комісією прийнято рішення - відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.08.2020 року №305 та наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 30.09.2020 року № 212 знято з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключено із списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням підполковника ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи з 16.05.2008 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 30.09.2020 року за №93/1, затверджено рішення житлової комісії від 30.09.2020 року за №2, знято позивача зі складом сім`ї 4 (чотири) особи з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключенозі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням.

Зазначає, що копією витягу із наказу директора Департаменту кадрової політики МОУ від 27.11.2020 року за №208, підтверджується, що його було звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий облік і військову службу» ( у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі).

Згідно витягу із наказу начальника Головного управління майна та ресурсів по строковій службі МО України від 10.12.2020 року за №235, його було виключено зі списків особового складу Головного управління майна та ресурсів та всіх видів забезпечення.

Приприйнятті рішення №2 від 30.09.2020 року житлова комісія Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління керувалась вимогами абзацу 3 пункту 4 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 №380. Проте, відповідно до п.4 розділу ІІ Інструкції, у разі розформування військової частини житлова комісія військової частини припиняє свою діяльність та передає облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, до визначеного правонаступника.

З огляду на вище викладене, просив суд визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення житлової комісії Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління №2 від 30.09.2020 року в частині зняття його зі складом сім`ї 4 (чотири) особи з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключення зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов; визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 30.09.2020 року за № 93/1 в частині зняття з квартирного обліку з 30.09.2020 року та виключення зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати відповідача Міністерство оборони України прийняти рішення про поновлення його зі складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирному обліку та включення до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 30.09.2021 року.

09 серпня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для сплати судового збору за подання позову.

Вимоги вказаної ухвали суду були виконані позивачем і 19 листопада 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішень житлової комісії, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 30 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року скасуватита направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою.

Зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у даній справі з тих підстав, що вказана позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, не звернув увагу, що відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління майна та ресурсів ( по стройовій частині МО України від 10 грудня 2020 року за № 235) його було виключено із списків особового складу Головного управління майна та ресурсів та всіх видів забезпечення, тобто, на час звернення до суду з даним позовом він вже не перебував на військовій службі, а тому не вважався військовослужбовцем і даний спір не пов`язаний із проходженням військової служби та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Посилається також на те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року його позовну заяву було залишено без руху, в подальшому після усунення ним недоліків позовної заяви, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року було відкрито позовне провадження. Тобто, з моменту його звернення до суду з позовною заявою і до моменту відкриття провадження пройшло чотири місяці і більше року до моменту прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про закриття провадження. Такі дії суду призвели до того, що при закритті провадження у даній справі він не зможе захистити своє порушене право в адміністративному суді через пропуск позовної давності.

З урахуванням вище викладеного вважає, що ухвала суду першої інстанції, якою було закрито провадження у даній справі, поставила під загрозу його права доступу до суду та ефективного захисту порушених прав.

В судовому засіданні 03 листопада 2022 року представник відповідача Міністерства оборони України Примак Андрій Андрійович подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначав, що спір, який виник між сторонами, належить до юрисдикції адміністративного суду. Закриваючи провадження у даній справі, судом першої інстанції було роз`яснено позивачу його право звернутись з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача про те, що при закритті провадження у даній справі він не зможе захистити своє порушене право в адміністративному суді через пропуск позовної давності, так як позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Вказує на те, що позивач ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не обґрунтував належності даного спору до цивільної юрисдикції, а тому вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача Міністерства оборони України Примак Андрій Андрійович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувані ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження в справі за позовом ОСОБА_1 Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішень житлової комісії, зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції посилався на те, що зазначені в позовній заяви вимоги стосуються реалізації позивачем, як військовослужбовцем соціальних гарантій забезпечення його і членів його сім`ї житловими приміщеннями, які позивач отримав у зв`яжу з проходження військової служби. Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових комісій є спорами з приводу проходження позивачем військової служби як різновиду служби публічної, а тому даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на порушення його прав та гарантій військовослужбовця, а саме: невиконання відповідачем обов`язку забезпечення належним жилим приміщенням (зняття з квартирного обліку з 30 вересня 2020 року та виключення його та членів його родини зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов), який є складовою системи соціального захисту військовослужбовців відповідно до приписів Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міністерства оборони України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 розділу І Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція № 380).

Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення (абзац перший пункту 4 розділу І Інструкції № 380).

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міністерства оборони України, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях ЗС України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії. До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 380).

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (пункт 7 розділу ІІ Інструкції № 380).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі (абзац перший пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 380).

Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

У постанові від 08 червня 2022 року в справі № 362/643/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладене колегія суддів вважаєобґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що даний спір відноситься до адміністративної юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління майна та ресурсів стройовій частині МО України від 10 грудня 2020 року за № 235 його було виключено із списків особового складу Головного управління майна та ресурсів та всіх видів забезпечення, тобто, на час звернення до суду з даним позовом він вже не перебував на військовій службі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби, тобто, спір у цій справі виник з приводу можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця, такий спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції поставив під загрозу право позивача на доступ до суду та ефективний захист його порушених прав, оскільки з моменту звернення з позовною заявою до і до моменту відкриття провадження в суді загальної юрисдикції пройшло чотири місяці і більше року до моменту прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного провадження.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2022 року.

Головуючий: Судді: