Справа № 524/7577/20
Провадження №2/524/2774/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1 , представників ОСОБА_2 та Лаврук А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 . Позов обґрунтовано тим, що відповідач уклала з банком кредитний договір № б/н від 13.11.2012 року, вимоги договору не виконує, кошти не повертає. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 14 374 грн 29 коп.

Ухвалою судді від 10.12.2020 року відкрито провадження у справі.

Заочним рішення від 17.03.2022 року позовні вимоги банку задоволено частково.

18.01.2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

12.05.2022 року на адресу суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення (103-109).

Ухвалою суду від 14.06.2022 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

07.07.2022 року на адресу суду надійшло пояснення відповідача (а.с. 124125).

01.08.2022 року на адресу суду надійшли заперечення банку на пояснення відповідача (а.с. 128-132, 139-152).

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні не позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що сума заборгованості по тілу кредиту перевищує кредитний ліміт з тієї причини, що маючи заборгованість у сумі 3 995 грн 68 коп., 22.07.2018 року відповідач підключив послугу «Миттєва розстрочка». За умовами розстрочки він повинен був повертати сплачені банком за нього кошти по 402 грн 48 коп. щомісячно протягом 10 місяців. ОСОБА_1 ці обов`язки не виконував. Відсотки за користування коштами в сумі 2 081 грн 96 коп. нараховані відповідно до розділу 4 «паспорту кредиту». З 01.11.2019 року вся заборгованість була прострочена, тому з цього періоду банк нарахував відсотки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги банку визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього коштів у сумі 3 000 грн 00 коп., саме таку суму кредитних коштів він витратив у серпні 2018 року. Заперечував, що підписи під анкетою-заявою, у «паспорті споживчого кредиту», а також на копіях сторінок паспорту належать йому. Виявив намір просити суд про призначення судової почеркознавчої експертизи, проте у подальшому від проведення експертизи відмовився.

Представник відповідача ОСОБА_2 підтримала позицію свого довірителя.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи:

13.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

13.06.2018 року відповідач ознайомився з «паспортом споживчого кредиту» (а.с. 11-12) та отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується фотознімком за участі відповідача із карткою (а.с. 112).

Кредитною карткою він почав користуватися 13.06.2018 року (а.с. 156).

13.06.2018 на картку встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн 00 коп., який згодом збільшився до 4 000 грн 00 коп. (а.с. 9).

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 24.09.2020 року становить 14 374 грн 29 коп., з яких:

-00 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту;

-9 558 грн 30 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-00 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом;

-2 081 грн 96 коп. заборгованість за простроченими відсотками;

-2 734 грн 03 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України;

-00 грн 00 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

-00 грн 00 коп. нарахована комісія.

Розрахунок заборгованості банком здійснено з 13.06.2018 року.

Відповідач кредитними коштами користувався, здійснював часткові платежі по їх поверненню шляхом поповнення готівкою своєї картки у терміналі самообслуговування та шляхом переказу зі своєї картки № НОМЕР_2 через додаток «Приват24», що підтверджується платежами від 14.06.2018 року у сумі 100 грн 00 коп., 17.06.2018 року у сумі 120 грн 00 коп., 23.06.2018 року 1 000 грн 00 коп., 23.06.2018 року у сумі 800 грн 00 коп., 26.06.2018 року у сумі 300 грн 00 коп., 27.06.2018 року у сумі 200 грн 00 коп., 03.07.2018 року у сумі 350 грн 00 коп., 10.07.2018 року у сумі 300 грн 00 коп., 01.08.2018 року у сумі 100 грн 00 коп., 19.09.2018 року у сумі 40 грн 21 коп. та 03.05.2019 року у сумі 250 грн 00 коп. (а.с. 153-156 виписка за договором).

17.07.2018 року, маючи заборгованість в сумі 3 995 грн 68 коп., боржник скористався послугою «Миттєва розстрочка». Умовою даної послуги було повернення баку коштів у розмірі 402 грн 48 коп. щомісячно протягом 10 місяців.

Відповідач ОСОБА_1 обов`язку по повернення кредитних коштів не виконав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13 листопада 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19 листопада 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Проте, слід урахувати, що відповідача 13.06.2018 року було ознайомлено з «паспортом споживчого кредиту» (а.с. 11-12), на якому мається його підпис. Під час судового розгляду ОСОБА_1 заперечував, що підпис у «паспорті споживчого кредиту» належать йому, виявив намір просити суд про призначення судової почеркознавчої експертизи, проте у подальшому від проведення експертизи відмовився, тому, що з огляду на її вартість отримання такого доказу вважає недоцільним.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти, що підтверджується випискою по рахунку позичальника, не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення з відповідача заборгованості.

Суд вважає доведеною заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту у сумі 7 730 грн 00 коп., яка обрахована банком станом на 22.04.2019 року. Розмір боргу по тілу перевищує встановлений кредитний ліміт через те, що 17.07.2018 року, маючи заборгованість в сумі 3 995 грн 68 коп., боржник скористався послугою «Миттєва розстрочка» і мав, окрім іншого, повертати банку по 402 грн 48 коп. щомісячно протягом 10 місяців, але цього обов`язку ОСОБА_1 також не виконав.

У стягненні залишку боргу по тілу суд відмовляє, оскільки з виписки за договором (а.с. 153) позивач збільшив суму боргу за тілом кредиту за рахунок відсотків.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача у частині стягнення 2 734 грн 03 коп. відсотків, обрахованих на підставі ст.. 625 ЦК України. Суд встановив, що такі відсотки нараховано у період дії кредитного договору, а також вони обраховані на тіло кредиту, безпідставно збільшеного на розмір несплачених відсотків.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (68,26% від 2 102 грн 00 коп.) в розмірі 1 434 грн 84 коп.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму непогашеного тіла кредиту за кредитним договором № б/н від 13.11.2012 року в розмірі 7 730 грн 00 коп. та 2 081 грн 96 коп. заборгованості за простроченими відсотками.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 434 грн 84 коп.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 19.10.2022 року.

Суддя Ж.О. Кривич