Справа № 159/3538/21
Провадження № 2/159/51/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 (м. Ковель, вул. Фабрична, 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Ремонтне житлово-комунальне підприємство № 1 (далі по тексту - РЖКП № 1) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги.

Позов обґрунтовано тим, що 01.07.2010 року між РЖКП № 1 та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов даного договору, наймач повинен вносити плату за надані послуги згідно встановлених тарифів не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяця.

Мешканці житлового будинку по АДРЕСА_2 , у тому числі і відповідач, отримують житлово-комунальні послуги, які надаються РЖКП № 1 відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відтак відповідач зобов`язаний оплачувати надані послуги.

Однак, не зважаючи на вимоги оплачувати надані послуги, ОСОБА_1 систематично не виконує обов`язки з оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території в АДРЕСА_1 , в результаті чого, станом на 01.06.2021 року, заборгованість склала 12639,33 грн.

Враховуючи викладене, РЖКП № 1 просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 12369,63 грн. та судові витрати по справі в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.10.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та просить у його задоволені відмовити.

Зокрема ОСОБА_1 зазначає, що РЖКП № 1 в позовній заяві посилається на договір від 01.09.2019 року, з умовами якого він не був ознайомлений, договір ним не підписаний і відповідальності за виконання умов договору на себе не брав. Відповідач вказує, що 29.05.2019 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу та за результатами оскарження судового наказу відповідачем, судовий наказ був скасований.

Відповідач вважає, що заявлені позивачем вимоги потребують всебічного з`ясування та детального дослідження спірних питань, виклику свідків, з`ясування законності вищенаведеного договору. Крім цього, відповідач вказує, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги за період з травня 2017 року по травень 2021 року в розмірі 12369,63 грн., однак надає до позовної заяви розрахунок, в якому зазначено інша сума заборгованості, зокрема 12639,63 грн., а тому не зрозуміло, з чого саме виходив позивач для формування суми позовної вимоги. Також відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить відмовити в задоволені позову повністю.

В подальшому позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема, позивачем зазначається, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019 року був підписаний уповноваженим на це рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком був укладений 01.09.2019 року між РЖКП № 1 та співвласниками багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 та виконується в повному обсязі, послуги зазначені в кошторисі витрат на управління будинком, надаються у повному об`ємі. Однак ОСОБА_1 , як вбачається з розрахунку позову, з листопада 2017 року по травень 2021 року, здійснював оплату послуг частково, в результаті чого виникла заборгованість перед РЖКП №1.

Крім цього, позивач вказує, що підставою для переривання строку перебігу позовної давності є дії однієї з сторін цивільних правовідносин, які свідчать про визнання нею свого боргу. Оскільки споживач вносив плату з листопада 2017 року по травень 2021 року за надані комунальні послуги, тому має місце переривання строків позовної давності. Також позивач вказує, що відповідно до умов договору, ціна послуги з управління (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) встановлюється за 1 кв.м. загальної площі житлової або нежитлового приміщення у будинку.

Враховуючи викладене, позивач просив позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 12639,63 грн. та судові витрати по справі в сумі 2270,00 грн., уточнивши таким чином свої позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, подав до суду письмові заперечення на відповідь на відзив де зазначив, що позивачем не спростовано аргументи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов договору відповідачем.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач є власником квартири № 17 в будинку АДРЕСА_2 . Дана обставина підтверджується типовим договором про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території централізованого, № 5111 від 01.07.2010 року та визнається самим відповідачем.

Згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019 року встановлено, що вказаний договір був укладеий між РЖКП № 1 та співвласниками багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 з метою надання послуг по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території, згідно кошторису витрат.

З матеріалів справи також встановлено, що відповідач користується послугами РЖКП № 1, однак послуги в повній мірі не оплачував, внаслідок чого, станом на 01.06.2021 року, утворилась заборгованість в сумі 12639,63 грн.

Відповідно до ч .2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як вбачається з розрахунку по абоненту ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , заборгованість відповідача перед позивачем за період з травня 2017 року по травень 2021 року складає 12639,63 грн.

Нарахування боргу проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема обов`язок споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На даний час відповідачем борг по оплаті комунальних послугине сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по цьому договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не подано.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по оплаті за комунальні послугив сумі 12369,63 грн.

Клопотання відповідача у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив про розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін, яке мотивоване тим, що з метою з`ясування та дослідження спірних питань необхідно викликати та допитати свідків для з`ясування законності договору, є безпідставним та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення, або про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Позивач не навів будь-яких обґрунтованих мотивів для проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін всі доводи та пояснення викладаються сторонами в заявах по суті.

В той же час, характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення розгляду справи за правилами в загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, сторони не були позбавлені права викласти свої доводи, міркування, обґрунтування та пояснення у відповідних заявах по суті справи, суд не вбачає підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадженням.

Крім цього, доводи відповідача у запереченні на відповідь на відзив про те, що підписи у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 від 01.09.2019 року є підробленими, є безпідставними, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів даного факту.

Твердження відповідача про порушення позивачем строків позовної давності звернення до суду також є безпідставним, оскільки з розрахунку позову встановлено, що з листопада 2017 року по травень 2021 року відповідач здійснював оплату послуг частково, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно ст. 264 ЦК України підставою для переривання перебігу позовної давності є дії однієї з сторін цивільних правовідносин, які свідчать про визнання нею свого боргу.

Оскільки відповідач вносив плату з листопада 2017 року по травень 2021 року за надані комунальні послуги має місце переривання строків позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 22.01.2019 року у справі № 437/2726/13-ц дійшла правового висновку про те, що позовна давність за вимогами про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг переривається у разі часткового погашення боржником відповідної заборгованості.

Таким чином, твердження відповідача про порушення позивачем строків позовної давності є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I-ї та II-ї груп.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір загалом в сумі 2270,00 грн.

Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом І-ї групи, то сума судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270,00 грн., яка підлягає стягненню з останнього, належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 543, 625 ЦК України, ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд

У Х В А Л И В :

Позов Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 (м. Ковель, вул. Фабрична, 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в користь Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 (м. Ковель, вул. Фабрична, 2, р/р НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , код ЗКПО 30653356 Приватбанк м. Луцьк) заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 12639 (дванадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 63 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК