Справа № 464/8340/21
пр.№ 2/464/379/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

представників позивача Старенького О.С., ОСОБА_1 ,

представника відповідача Блажевського П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов`язання здійснити перерахунок, визнання припиненим кредиту та іпотеки, стягнення коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача АТ «Альфа-Банк» про визнання неправомірними дій ПАТ «Укрсоцбанк» щодо порушення умов п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо обліку сплачених позичальником коштів; зобов`язання АТ «Альфа-Банк» здійснити перерахунок сплачених ОСОБА_2 коштів на виконання умов договору кредиту шляхом зарахування сплачених позичальником коштів за період з 10.09.2008 до 10.02.2013 в рахунок сплати суми кредиту; визнання припиненим зобов`язання перед АТ «Альфа-Банк» за договором кредиту №615/26-162 від 10.04.2008 щодо сплати кредиту та відсотків; визнання припиненим правовідношення АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 щодо іпотеки квартири АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 10.04.2018, зареєстрованим за №1197; а також стягнення з АТ «Альфа-Банк» на корись позивача ОСОБА_2 надміру сплачених коштів у розмірі 389 359,71 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 10.04.2008 між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач АТ «Альфа-Банк», укладено договір кредиту №615/26-162, відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику 404000 грн. зі сплатою 16% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10.04.2023. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . З моменту отримання кредиту позивач ОСОБА_2 належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитом, до травня 2017 року вносила грошову суму на погашення кредиту та сплату відсотків, однак більшу, ніж обумовлено договором, зокрема, починаючи з вересня 2008 року позичальник сплачувала на користь банку по 7401,55 грн. щомісячно. Як видно з довідки №04-22-07/7098 від 15.06.2018 з травня 2008 року по квітень 2017 року позивач на виконання зобов`язань сплатила на користь банку 791146,95 грн. Проте, як стало відомо позивачу із поданих ПАТ «Укрсоцбанк» документів у справі №464/4824/18, банк неправильно здійснював облік сплачених позичальником коштів та їх зарахування на позичковий рахунок для погашення зобов`язань позичальника за кредитом та сплату відсотків. Всупереч пунктам 2.8, 2.8.1, 2.8.2, 7.1 кредитного договору, статей 651, 653, 654, 1055 ЦК України банк самовільно в односторонньому порядку без укладення у письмовій формі договору про внесення змін до договору кредиту збільшив відсоткову ставку з 16% річних до 21% річних. Вказана обставина встановлена постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2020 у цивільній справі №464/4824/18 за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Одностороннє підвищення банком розміру процентної ставки з порушенням порядку, обумовленого в договорі, є незаконним і не спричиняє наслідків у вигляді зміни зобов`язання для позичальника, та відповідно не надає права банку на зарахування сплачених позичальником коштів в рахунок погашення грошових зобов`язань за підвищеною в односторонньому порядку відсотковою ставкою. Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок сплачених позичальником в рахунок погашення кредиту коштів. Згідно з пунктами 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору банк зобов`язався здійснювати облік надміру сплачених позичальником коштів на транзитному рахунку і перераховувати такі кошти на позичковий рахунок при настанні строку сплати чергового ануїтетного платежу. Проте, відповідач свої зобов`язання, встановлені договором, не виконав, що підтверджується довідкою банку про сплачені ОСОБА_2 грошові кошти. ПАТ «Укрсоцбанк», починаючи з 2008 року, неправомірними діями спричинив для позичальника неможливість виконання обов`язку щодо повернення кредиту, безпідставно збільшував розмір заборгованості позивача щодо суми кредиту, не здійснював обліку на транзитному рахунку надміру сплачених коштів ОСОБА_2 та не перераховував такі в сплату ануїтетних платежів згідно з пунктами 2.3.1, 2.3.2 договору, а тому позичальник не має можливості виконувати свої зобов`язання на умовах, встановлених договором. З серпня 2008 року триває прострочення кредитора, що позбавляє його права на отримання відсотків за час існування таких обставин згідно з ч. 4 ст. 613 ЦК України, а тому усі сплачені ОСОБА_2 грошові кошти на користь банку повинні бути зараховані в погашення суми кредиту. Як видно з графіку погашення заборгованості станом на серпень 2008 року сума коштів, сплачена позивальником в рахунок погашення тіла кредиту за чотири місяці, складала 2212,76 грн., а відтак залишкова сума тіла кредиту з цього моменту становила 401787,24 грн. Із урахуванням ч. 4 ст. 613 ЦК України всі сплачені позичальником грошові кошти після серпня 2008 року в повному обсязі мають бути спрямовані на погашення кредиту в сумі 401787,24 грн. Зазначена грошова сума була сплачена позивачем ОСОБА_2 станом на лютий 2013 року. Відтак з урахуванням перших зарахованих банком платежів з квітня по серпень 2008 року включно, а також сплачених позичальником до лютого 2013 включно грошових коштів за кредитом і відсутності права банку нараховувати відсотки за час свого прострочення, грошове зобов`язання позичальника за кредитом мають бути визнані припиненими внаслідок належного виконання. Оскільки позивач ОСОБА_2 належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, не допустила їх прострочення, зобов`язання останньої за кредитним договором необхідно визнати припиненими як такі, що виконані належним чином. У разі задоволення вимоги позивача про припинення правовідношення (зобов`язання) зі сплати кредиту підлягає також і припиненню правовідношення за договором іпотеки від 10.04.2008. Враховуючи те, що усі кошти, сплачені ОСОБА_2 після 10.02.2013, є надміру сплаченими коштами, а відповідач не має права на отримання відсотків за кредитним договором, останній зобов`язаний повернути позичальнику всю суму зайво сплачених коштів, що за період з 10.02.2013 до 10.04.2017 становить 389 359,71 грн. Позивач ОСОБА_2 зверталась до ПАТ «Укрсоцбанк» із заявою для отримання пояснень щодо зміни умов договору, а також із проханням надати повний розрахунок проведених нею платежів, однак отримала формальну відповідь. У зв`язку з незгодою з діями банку остання припинила виконання своїх зобов`язань. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса на договорі іпотеки шляхом звернення стягнення на належну позивачу квартиру. 11.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №215 на договорі іпотеки №1197 від 10.04.2008 з метою погашення заборгованості за період з 13.10.2016 до 13.10.2017 у розмірі 340 786,04 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису в березні 2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та виставлено квартиру позивача на електронні торги. Вказаний виконавчий напис оскаржено до суду.

Представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд такі задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначили, що виконавчий напис нотаріуса від 11.01.2018 визнано судом таким, що не підлягає виконанню та відповідне судове рішення набрало законної сили. Крім цього, постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2020 відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлено преюдиційну обставину щодо незаконного одностороннього підвищення банком відсоткової ставки. Як видно з відповідей на звернення ОСОБА_2 банк не вказав, з яких підстав відбулась зміна відсоткової ставки, натомість зазначив, що угода про внесення змін до договору між сторонами не укладалась. Додаткова угода від 11.09.2009 про внесення змін до кредитного договору надана суду з порушенням порядку та строків подання доказів. Також заперечили факт підписання позивачем ОСОБА_2 вищевказаної додаткової угоди. При цьому, відповідачем здійснювалось зарахування платежів за кредитом за відсотковою ставкою 21% з вересня 2008 року. Вказали, що після додаткових розрахунків розмір надміру сплачених коштів становить 365460,47 грн. Крім цього, про підвищення відсоткової ставки дізнались в межах розгляду цивільної справи №464/4824/18 за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак, враховуючи дію на момент звернення з позовом до суду карантинних обмежень, позовна давність не є пропущеною.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що постановою Львівського апеляційного суду від 08.06.2021 встановлено чинність виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №215 від 11.01.2018 про звернення стягнення на предмет іпотеки у цих же правовідносинах, встановлено дійсність на наявність заборгованості ОСОБА_2 у таких кредитних правовідношеннях. Доводи, викладені позивачем у позовній заяві, є необґрунтованими, оскільки наявна додаткова угода від 11.09.2009 до кредитного договору, підписана сторонами, якою змінено умови здійснення платежів, така угода не оскаржувалась та її недійсність не доведена. Разом з тим, підставу збільшення відсоткової ставки з 10.09.2008 пояснити не зміг. Просив суд застосувати позовну давність щодо усіх позовних вимог, зокрема, враховуючи те, що у 2015 році в позивача вже була інформація про зміну відсоткової ставки.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.04.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 615/26-162, відповідно до п. 1.1 якого, кредитор надає позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 404000 грн., зі сплатою 16% річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених Додатком №1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10.04.2023 на умовах, визначених договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.04.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Репетою О.М., зареєстрований в реєстрі за №1198, згідно з умовами якого іпотекодавцем передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 72,9 кв.м, в тому числі із житловою площею 41,8 кв.м, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1.1.1. договору погашення кредиту та сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, позичальник щомісячно, 10 числа сплачує кредитору рівні суми грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за кредитом та процентами, розрахованих за весь строк користування кредитом в сумі 5933,55 грн. «ануїтетний платіж», а разом «ануїтетні платежі».

Пунктом 2.3 договору визначено, що повернення кредиту здійснюється шляхом зарахування позичальником суми ануїтентного платежу на транзитний рахунок в Дністровському відділенні ЛОФ «Укрсоцбанк», МФО 325019, надалі за текстом «Транзитний рахунок», а також сплата комісій, можливих пені і штрафних санкцій на відповідні рахунки в АКБ «Укрсоцбанк» з подальшим перерахуванням кредитором отриманої суми ануїтентного платежу на відповідний позичковий рахунок до моменту досягнення за вказаним рахунком нульового залишку та на відповідний рахунок нарахування процентів.

Згідно з п. 2.3.1 договору у випадку сплати позичальником ануїтентного платежу в якості погашення заборгованості за кредитом раніше дати його погашення, визначеної п. 1.1.1. цього договору, сплачена сума грошових коштів продовжує обліковуватись на транзитному рахунку, та перераховується на позичковий рахунок нарахування процентів у день погашення ануїтентного платежу, що вказаний у п. 1.1.1. цього договору, крім випадку, передбаченого п.3.4.1. цього договору.

У п. 2.3.2 договору передбачено, що у випадку сплати позичальником в якості погашення заборгованості за кредитом суми грошових коштів, що перевищує розмір ануїтентного платежу, визначений п. 1.1.1 цього договору, сума ануїтентного платежу перераховується на позичковий рахунок та рахунок нарахування процентів у день погашення, а сума, що перевищує розмір ануїтентного платежу продовжує обліковуватись на транзитному рахунку і перераховується на позичковий рахунок та рахунок нарахування процентів у день погашення наступного ануїтентного платежу, що визначений п. 1.1.1 цього Договору, крім випадку передбаченого п. 3.4.1 цього Договору.

Відповідно до пунктів 2.8., 2.8.1., 2.8.2 кредитного договору, у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора та яка не залежить від волі Сторін, Кредитор має право змінити (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування кредитом, що визначена у п.п. 1.1. цього Договору. Про намір змінити розмір процентів та/або комісій Кредитор зобов`язаний повідомити Позичальнику не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати початку їх введення, а також надати Позичальнику проекти двох примірників відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до цього Договору. У разі, якщо Позичальник погодиться з запропонованими Кредитором змінами розміру процентів та/або комісій, він протягом 10 календарних днів з дня отримання від Кредитора двох примірників відповідної додаткової угоди до цього Договору підписує їх, повертає Кредитору для підписання з боку Кредитора. Після їх підписання Кредитор повертає один примірник додаткової угоди Позичальнику. Цей Договір вважається зміненим в частині розмірів процентів та/або комісій після підписання Позичальником та кредитором і скріплення його печаткою відповідної додаткової угоди (договору). Зазначені зміни вводяться в дію з дати, вказаної у відповідній додатковій угоді (договорі).

Відповідно до п. 7.1. договору, всі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов`язковим посиланням на цей договір (а.с. 8-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не запливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК України).

Як видно з додаткової угоди №1 від 11.09.2009 про внесення змін до договору кредиту №615/26-162 від 10.04.2008, сторони домовились внести зміни до Договору кредиту та викласти п.1.1.1. у наступній редакції: «1.1.1. Погашення кредиту та сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, Позичальник щомісячно, 10 (десятого) числа сплачує Кредитору рівні суми грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за кредитом та процентами, розрахованих за весь строк користування кредитом в сумі 7401,55 грн., надалі за текстом «Ануїтетний платіж», а разом «Ануїтетні платежі» (а.с. 137).

Вищевказана додаткова угода є чинною та не оскаржувалась у встановленому законом порядку.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості від 13 жовтня 2017 року процентна ставка за кредитним договором №615/26-162 від 10.04.2008 становить 21 % річних (а.с. 67).

Разом з тим, як видно з розрахунку кредитної заборгованості від 15.06.2018 у жовтні 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» збільшив відсоткову ставку з 16% річних до 21% річних, хоча вищевказана додаткова угода укладена 11.09.2009 (а.с. 68-70).

Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №04.22-07/7098 від 15.06.2018 та наданих суду квитанцій ОСОБА_2 на виконання умов договору за період з 12.05.2008 до 10.04.2017 вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом та сплатила на користь банку 791146,95 грн., з яких: 101504,15 грн. зараховано в рахунок сплати основної заборгованості за кредитом, 689642,80 грн. зараховано в рахунок сплати відсотків за кредитом (а.с. 21-52).

При цьому, починаючи з жовтня 2008 року до вересня 2009 року ОСОБА_2 вносила грошові суми у розмірі, який перевищує передбачений умовами договору щомісячний ануїтетний платіж.

Відповідно до листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 19.08.2015, в процесі перевірки коректності нарахування процентів за ануїтетними кредитами виявлено помилку в нарахуванні процентів за кредитом №615/26-162 від 10.04.2008, з 16.07.2014 проценти нараховувались на некоректне значення тіла кредиту. Залишок строкової заборгованості до корегування платежів складав 343 219,48 грн., після корегування 337 803,92 грн., кінцевий платіж становить 11427,24 грн. Згідно з п. 1.1.1 договору кредиту, ануїтетний платіж становить 5933,55 грн., хоча згідно з графіком при ставці 16% річних платіж мав би становити 6017,84 грн. Проценти за кредитом нараховуються за ставкою 21% річних, останній платіж більший за теперішній платіж на 4025,69 грн., рекомендовано підписати додаткову угоду на зміну ануїтентного платежу із оновленим графіком погашення (а.с. 56).

Суд дійшов висновку, що ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 10.10.2008 до 10.09.2009 безпідставно збільшено розмір процентної ставки за кредитом, що спричинило неправильний облік сплачених позичальником коштів.

Про вказані обставини позивач ОСОБА_2 могла дізнатись лише в ході розгляду справи №464/4824/18 (а.с. 63-66), а не у 2015 році, оскільки у вищевказаному листі ПАТ «Укрсоцбанк» від 19.08.2015 та інших відповідях на звернення (а.с. 53-55) не вказано дати підвищення відсоткової ставки з 16% до 21%.

Враховуючи викладене, дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо порушення умов пунктів 2.3.1, 2.3.2 Кредитного договору від 10.04.2008 щодо обліку сплачених позичальником коштів є неправомірними, а відтак суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання АТ «Альфа-Банк» здійснити перерахунок сплачених ОСОБА_2 коштів на виконання умов договору кредиту шляхом зарахування сплачених позичальником коштів за період з 10.10.2008 до 10.09.2009 включно, тобто до моменту укладення додаткової угоди від 11.09.2009, в рахунок сплати суми кредиту.

Щодо інших позовних вимог судом встановлено також наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Частино 1 ст. 261 ЦПК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Представник позивача ствердив, що про підвищення відсоткової ставки за кредитом, в тому числі за період, починаючи з 11.09.2009, ОСОБА_2 дізналася в ході розгляду справи №464/4824/18, що, на його думку, підтверджується постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2020.

Разом з тим, позивачем не оскаржувалася додаткова угода від 11.09.2009, а лише висловлено сумніви щодо підписання такої ОСОБА_2 та звернуто увагу на процесуальні порушення при наданні такого доказу суду.

Однак, вказаний доказ, на переконання суду, має суттєве значення для розгляду справи, був наданий суду на виконання ухвали про витребування доказів (а.с. 158), у зв`язку з чим взятий судом до уваги.

Таким чином, оскільки суду не доведено, що під текстом додаткової угоди від 11.09.2009 наявний підпис не позивача ОСОБА_2 , вказана угода є чинною, суд дійшов висновку, що про підвищення розміру платежів за кредитом ОСОБА_2 було відомо саме з 11.09.2009.

Враховуючи наведене, позивачем пропущено позовну давність щодо інших позовних вимог, що тягне за собою відмову в позові в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачаАТ «Альфа-Банк» на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1359 грн.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо порушення умов пунктів 2.3.1, 2.3.2 Кредитного договору від 10.04.2008 щодо обліку сплачених позичальником коштів.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа-Банк» здійснити перерахунок сплачених ОСОБА_2 коштів на виконання умов договору кредиту шляхом зарахування сплачених позичальником коштів за період з 10.10.2008 до 10.09.2009 включно в рахунок сплати суми кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на користь держави судовий збір у розмірі 1359 (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.10.2022.

Головуючий Дулебко Н.І.