Номер провадження: 22-ц/813/3867/22
Справа № 523/7001/18
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.10.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/7001/18

Номер провадження: 22-ц/813/3867/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 2) ОСОБА_2 , 3) державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, 4) приватний нотаріус Ганченко Олена Миколаївна,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 , державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Ганченко Олени Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання електронних торгів та протоколу їх проведення, акту державного виконавця та свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів недійсними, визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса, скасування запису приватного нотаріуса, за апеляційною скаргою адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Середа І.В. 12 липня 2021 року,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить: 1) визнати недійсними електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 ; 2) визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №293215 від 26 жовтня 2017 р. з реалізації вказаної квартири; 3) визнати недійсним акт державного виконавця від 24.11.2017 р. про реалізацію квартири; 4) визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане 04.12.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М.; 5) визнати протиправним і скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38510624 від 04.12.2017 р., номер запису про право власності 23727741, на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; 6) скасувати запис державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. про проведену державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2003 року, посвідченого нотаріусом Ситніковою Ю.Д..

19.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності було отримано інформацію про те, що Приватним нотаріусом Ганченко О.М. зареєстровано 04.12.2017 року право власності на спірну квартиру та ймовірно було видано ОСОБА_2 свідоцтво про придбання квартири з торгів.

Однак, вказані торги було проведено з порушенням закону та прав позивачки.

Відповідачі приховали інформацію про електронні торги та не розміщували її у друкованих засобах масової інформації, чим перешкодили зацікавленим особам взяти участь у торгах, зменшили кількість учасників. Позивачку не було повідомлено про оцінку її квартири, а вартість квартири занижена. Не будучи обізнаною про виконавче провадження та не ознайомленою з оцінкою квартири, вона була позбавлена можливості оскаржити оцінку в судовому порядку. Продаж квартири за низькою ціною порушує її права, оскільки вона є зацікавленою особою у більш високій ціні для того, щоб розрахуватися з банком. Крім того, квартиру ніхто не оглядав, не проводили відео- та фотофіксацію, що обмежило попит на квартиру серед учасників торгів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 р. визнано неправомірними бездіяльність державного виконавця, яка полягала у не направленні постанови про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності та скасовано її. Визнано неправомірною передачу на реалізацію з електронних торгів квартири.

Порушенням порядку організації торгів є неповідомлення боржника про початок виконавчого провадження, про проведення електронних торгів та про оцінку квартири, а також її ціну, яка встановлюється для реалізації.

Оскільки електронні торги проведені з порушенням, тому на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України вони підлягають визнанню недійсними. За вказаних підстав підлягають визнанню недійсними і протокол про проведення торгів, акт про проведені торги, а також свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (Т. 1, а. с. 1 6, 64 71).

Представник ДП «Сетам» надіслав відзив на позов, в якому зазначає, що вимоги позивачки є незаконними, необґрунтованими, оскільки торги відбулися з дотриманням норм чинного законодавства. Дії державного виконавця вчинені з урахуванням наданих повноважень на виконання рішення суду. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом ДВС, і не здійснює перевірку дій державного виконавця та відомості в заявці на відповідність законодавству. Оскарження у судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Крім того, звертає увагу на те, що позивачка має право на судовий порядок оскарження звіту про оцінку майна про, що була додатково повідомленою у відповіді державного виконавця на заяву про рецензування звіту. Твердження позивачки про відсутність публікацій про проведення електронних торгів є безпідставними, оскільки підприємство своїм листом від 27.09.2017 р. №9603/18-18-17, а також в публікаціях у газетах «Вечерняя Одесса» №107-108 (10517-10518) від 28.09.2017 р., №39 (2211) від 29.09.2017 р. розміщало відповідне повідомлення. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу. Така угода може визнаватися недійсною у судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3, 6 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, представник відповідача просить застосувати позовну давність, оскільки строк для звернення до суду позивачкою пропущено (Т. 1, а. с. 88 - 94, 95 - 97).

АТ «Райффайзен Банк Аваль» в запереченнях на позовну заяву зазначає, що неодноразово державний виконавець виходив за адресою боржника. У квартирі ніхто не проживає, встановити місцезнаходження неможливо, оголошувався розшук ОСОБА_1 .. Для подальшого виконання рішення суду виконавцем було ініційовано проведення оцінки ринкової вартості арештованого майна. Усі дії державного виконавця відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження» (Т. 1, а. с. 131 - 133).

Представник відповідача - Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси у судовому засіданні суду першої інстанції просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що позовні вимоги незаконні, необґрунтовані та безпідставні. Державним виконавцем виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», всі постанови були надіслані боржнику для належного повідомлення. ТОВ «Росла» здійснила оцінку вартості квартири без фото- та відеофіксації на підставі технічної документації та правоустановчих документів, про що зазначено у висновку. На момент проведення виконавчих дій боржник до квартири не з`являлася, про що складалися акти. На протязі усього часу виконання рішення з будь-якими заявами або пропозиціями звернення стягнення на інше майно до відділу не зверталася. В матеріалах виконавчого провадження є конверт зі зворотнім повідомленням. Крім того, вказує на те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Позивачкою не наведено доводів і доказів про порушення вимог Порядку при проведення електронних торгів.

Крім того, представником відділу надано клопотання про застосування строків позовної давності, обґрунтовуючи його тим, що позивачка була повідомлена листом ДП «Сетам» від 27.09.2017 р. про проведення торгів. Тому, відповідно вона пропустила строк для звернення до суду з позовом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 ..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачкою не доведено, що при проведенні електронних торгів з реалізації арештованого майна відповідачами не було дотримано порядку проведення останніх, оскільки повідомлення про проведення таких направлялись на адресу позивачки, яка була зазначена у виконавчому листі, а також було опубліковано оголошення у газетах. Щодо дій державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, то вони не стосуються правил проведення прилюдних торгів та є такими, що мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (Т. 3, а. с. 97 - 100).

Адвокат Палишин Ю.М., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, з урахуванням змін та доповнень апеляційної скарги, просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України. Оскільки ціна квартири була занижена, можливо вказати, що ціна договору визначена невірно та торги проведені незаконно в порушення прав позивачки, яка в порушення ч. 3 ст. 321 ЦК України не отримала попереднього та повного відшкодування вартості належної їй на праві власності квартири. Продаж квартири позивачки по заниженій ціні є непропорційним втручанням у її право власності і є порушенням ст. 1 протоколу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Продаж спірної квартири за заниженою ціною також відноситься до підстав визнання торгів недійсними, оскільки є грубим порушенням законодавства, прав позивачки й суттєво впливають на результати проведених торгів; 2) позивачка в суді першої інстанції вказувала на те, що реалізація спірної квартири на торгах була проведена в порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції 02.04.2012 р. №512/5. Між тим, місцевим судом проігноровано такі доводи позивачки.

Інші доводи апеляційної скарги є відображенням доводів позову (Т. 3, а. с. 104 109, 123 - 142).

Разом з апеляційною скаргою адвокат Палишин Ю.М., діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи, в якому просить призначити повторну оціночно-будівельну судову експертизу, на з`ясування якої винести наступне питання: - Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 була станом на 07 червня 2017 року? Повторне дослідження просить доручити ТОВ «Судова незалежна експертиза України», адреса - Одеська філія, 85020, м. Одеса, вул. Базарна, 71.

Клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи обґрунтовано тим, що експертом було порушено п. п. 2.2, 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. Порушення цих вимог закону позбавляє висновок експерта юридичної сили, тому він не може бути використаний як доказ у справі (Т. 3, а. с. 154 155).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (Т. 3 а. с. 120 121).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року (Т. 3, а. с. 175).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року вищезазначену справу було призначено до судового розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 176).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року визначено розгляд справи 20 жовтня 2022 року провести в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_2 заперечував проти клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи. Просив у задоволенні клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, у часті у судовому засіданні в режимі відеоконференції не взяли. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення учасниками справи своєї правової позиції у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи за відсутності інших учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи клопотання пропризначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У відповідності до 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Апеляційним судом встановлено, учасниками справи не заперечується, що матеріали справи містять висновок оціночно-будівельної експертизи, яким визначено вартість спірного майна.

Обставин щодо призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи, у розумінні ст. 113 ЦПК України, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів не вбачає підстав для призначення по справі повторної судової оціночно-будівельної експертизи за поставленим питанням. Тому, в задоволенні клопотання адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 ,про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105, 113, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Павлишина Юрія Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова