Справа № 309/2430/22
Провадження № 2/309/498/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

судді Савицького С.А.,

за участі секретаря Мацунич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 01.06. 2010 року Хустським районним судом розірваний шлюб, в якому вони з відповідачем перебували з 01.03.2008 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні. За рішенням Хустського районного суду Закарпатської області в цивільній справі №309/413/18 від 16.04.2018 року, яке Закарпатский апеляційний суд залишив без змін 27.11.2018 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, до його повноліття. Відповідач працює в Головному управлінні Національної поліції в Закарпатській області на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку.

З часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 16 квітня 2018 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, ці обставини істотно змінились. Враховуючи той факт, що дитина дорослішає, витрати на її утримання кожного року зростають, у позивачки не вистачає коштів для покриття всіх необхідних витрат на дитину, його навчання, лікування, придбання одягу, оплати комунальних послуг та інших необхідних витрат. Проте це не цікавить відповідача взагалі, йому байдужа доля дитини.

Позивачка працює в Хустському районному суді на посаді старшого судового розпорядника та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 17274,05 грн. за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року, що стверджується довідкою про доходи від 27.09.2022 року.

Наявність таких обставин впливає на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Відповідач від вирішення питання матеріального забезпечення дитини у добровільному порядку ухиляється. В зв`язку з цим вона вимушена звернутись до суду.

Просить збільшити розмір стягуваних на її користь аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зміни способу їх присудження та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ним повноліття.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 12.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду позовної заяви по суті на 02.08.2022 року.

Протокольною ухвалою від 02.08.2022 року за клопотання відповідача розгляд справи відкладено на 12.08.2022 року.

Після надходження відповіді на ухвалу Хустського районного суду від 12.08.2022 року про витребування доказів, розгляд справи призначено на 27.09.2022 року.

27.09.2022 року розгляд справи відкладено в зв`язку з заявою представника відповідача ОСОБА_5 , розгляд справи відкладено на 04.10.2022 року.

Заяви учасників процесу та клопотання.

Представник відповідача адвокат Бухтоярова О.В. подала до суду клопотання про участь сторони відповідача у розгляді даної справи в режимі відеоконференції в приміщенні суду, посилаючись на воєнний стан та територіальну віддаленість Хустського районного суду Закарпатської області від м.Ужгорода.

Ухвалою Хустського районного суду від 02.08.2022 року клопотання представника відповідача залишено без задоволення через постійну зайнятість залу судових засідань, внаслідок чого суд позбавлений можливості планування судових засідань даної цивільної справи у режимі відеоконференції на весь час її розгляду.

12 серпня 2022 року позивачка ОСОБА_3 подала до суду клопотання про витребування доказів і просила витребувати з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відомості про постійну роботу/службу відповідача ОСОБА_2 та розмір отримуваного ним доходу. Посилається на те, що вказані відомості необхідні для встановлення наявності обставин (фактів), що обґрунтовують її позовні вимоги, оскільки у відзиві на позов, який вона отримала 05 серпня 2022 року, відповідач заперечив той факт, що він працює на постійній роботі в органах МВС України і від цього має постійний і стабільний дохід.

Ухвалою від 12 серпня 2022 року клопотання ОСОБА_3 задоволено. Судом постановлено ухвалу про витребування від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відомостей про постійну роботу/службу відповідача ОСОБА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та розмір отримуваного ним доходу.

У відповідь на ухвалу до суду надійшов лист від 06.09.2022 р. № 1005, до якого додано довідку про заробітну плату (дохід) ОСОБА_2 за період 6 місяців 2022 року з 01.03.2022 року до 31.08.2022 року, в розмірі 104015,53 грн., які приєднані до матеріалів справи.

Інших заяв, клопотань по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

04.10.2022 року учасники судового процесу в судове засідання не з`явились.

Позивач у справі ОСОБА_3 надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Від представника відповідача по справі адвоката Бухтоярової О.В. 09.08.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_3 . Відповідач позовні вимоги не визнає повністю. На обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення стану їх здоров`я. Позивачка не надала жодних доказів понесення на утримання дитини, не надано доказів про свої доходи. У відповідача змінився сімейний стан: 13.07.2019 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_7 . Також довідкою від 01.08.2022 року ствержується, що ОСОБА_8 з 07.06.2020 року по 24.12.2022 року перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3- х річного віку. Крім того, відповідач допомагає матері ОСОБА_9 , яка є особою з інвалідністю 3 групи. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Бухтоярова О.В. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Адвокат Бухтоярова О.В. в черговий раз подала заяву про відкладення розгляд справи, зв`язку проходженням нею медичного обстеження, але на протязі дня докази про проходження медичного обстеження адвоката до суду не надійшли.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Позиція суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов`язані із зміною способу стягнення аліментів, зокрема з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як встановлено судом, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року, який розірваний рішенням Хустського районного суду Закарпатської області 01.06.2010 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області в цивільній справі № 309/413/18 від 16.04.2018 року, яке набрало законної сили 27.11.2018 р., стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини.

Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 06.09.2022 року відповідач ОСОБА_2 працює на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важких справах. Його заробітна плата (дохід) за період з 01.03.2022 року до 31.08.2022 року склала 104015,53 грн., тобто в середньому 17335, 92 грн. на місяць.

13.07.2019 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 від цього шлюбу у нього народилася дитина ОСОБА_7 . Відповідно до копії довідки Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 01.08.2022 р. № 848/106/2-2022, ОСОБА_8 з 07.06.2020 року до 24.12.2022 року перебуває у відпустці відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідач, працездатний та має стабільний високий заробіток. В теперішній час вона з дитиною живуть окремо, син проживає з нею. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дитини постійно збільшуються. Зазначає, що розмір аліментів в 2000,00 грн., які сплачує відповідач, на теперішній час не забезпечує належний рівень задоволення потреб дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частці до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частинами 1- 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, а також на зміні матеріального становища платника аліментів.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

При цьому при визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Тлумачення ст. 192 Сімейного кодексу України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача.

Відповідно до частини першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування , а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг , необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також суд зауважує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, та вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги, що відповідач є здоровим, працездатним, офіційно працевлаштований та отримує стабільний заробіток, на своєму утриманні, крім дитини, народженої у шлюбі з позивачкою, маю ще одну дитину, народжену у другому шлюбі, а також утримує дружину, яка перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною у віці до 3-х років, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів на утримання дитини, а саме з 2000,00 грн. до 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України , ст.ст. 4, 12, 76-81, 206, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16.04.2018 року у справі № 309/413/18 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000,00 грн. щомісяця на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.