Справа №295/9129/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Кирийчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» Житомирської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь 16787,32 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої затопленням квартири, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Також у серпні 2021 року позивач звернулася до суду ще з одним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь 13750,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої затопленням квартири, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2020 року та 10.06.2021 відбулося затоплення квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності, про що був складені акти про залиття, згідно якого встановлено, що з вище розташованих приміщень квартири АДРЕСА_2 через недбале відношення власників квартири до сантехнічного обладнання в межах квартири відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалами суддів Богунського районного суду міста Житомира від 07.09.2020 року та від 21.09.2021 року відкрито провадження у справах та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 17.05.2021 року в справі за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2021 року було задоволено клопотання позивача, яким справу № 295/9129/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» Житомирської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири, об`єднано в одне провадження зі справою №295/10258/21 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» Житомирської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та за відсутності її представника, вказала про підтримання вимог позову та просила стягнути з відповідача судові витрати за проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 3463,10 грн. та судовий збір.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.03.1999 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконкому Житомирської міської Ради народних депутатів 12.03.1999 року (а. с. 6).

Власником квартири АДРЕСА_4 є відповідач згідно договору дарування від 19.05.2020 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2020 року (а. с. 10).

Зі складеного 20.05.2020 року акту комісії в складі майстрів, затвердженого директором ПП «Крошня-ВЖРЕП № 4» Тичиною В.А. (а. с. 9), вбачається, що 20.05.2020 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 з вище розташоваї поверхом квартири АДРЕСА_2 та при обстеженні виявлено, що внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_3 пошкоджено: коридор, а саме стеля, кутки, обірвані шпалери, антресоль; кухня, а саме обірвані шпалери на стелі, пошкоджена керамічна плитка та меблі; ванна кімната, а саме пошкоджені керамічна плитка, стеля, плінтус, двері; кімната, а саме затоплено підвісний натяжний потолок. Причиною залиття вказано порив труби на холодну воду у ванній кімнаті в квартирі АДРЕСА_4 .

У подальшому комісією 14.06.2021 року складено ще один акт в складі майстрів, затвердженого директором ПП «Крошня-ВЖРЕП № 4» Тичиною В.А. (а. с. 119), в якому вказано, що 10.06.2021 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 з вище розташоваї поверхом квартири АДРЕСА_2 та при обстеженні виявлено, що внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_3 пошкоджено: кухня, а саме стіни, стеля, відстали шпалери, пошкоджено меблі; ванна кімната, а саме стеля, кутки, набрякли двері; коридор, а саме стеля, пошкоджено меблі. Причиною залиття вказано виривання шлангу-змішувача холодної води в квартирі АДРЕСА_4 .

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність її вини у завданні шкоди.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

При цьому, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність за нанесені збитки настає може наставати як при вчиненні активних дій, так і бездіяльності, адже власність зобов`язує.

Однак відповідачем, який є власником квартири АДРЕСА_4 , не було надано належних та допустимих переконливих доказів, які б свідчили про відсутність його вини в залитті квартири позивача.

Відповідно до висновку експерта № 350/10-2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 22.10.2021 року, складеного судовим експертом Свістуновим І.С. (а. с. 68-92), вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 , що зазначено в акті від 20.05.2020 року, становить 24255,44 грн. та за результатами проведеного дослідження встановлено, що залиття квартири сталося внаслідок прориву гнучкого шлангу підключення водопостачання до змішувача, який розташований на мийці в кухні квартири АДРЕСА_2 .

Суд приймає до уваги зазначений висновок та стягує з відповідача на користь позивача 24255,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди судом враховуються спричинені їй душевні та моральні страждання, завдані пошкодженням належного їй майна, та пов`язані з перенесенням незручностей через проживання у пошкодженій підвищеною вологістю квартирі. Враховуючи характер правопорушення, глибину заподіяних позивачу душевних страждань, їх тривалість та наслідки, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначає, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача підлягає стягненню 3000,00 грн.

Вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 грн. за дві вимоги майнового характеру, понесені позивачем ОСОБА_1 , що підтверджено документально квитанцією від 18.09.2021 року (а. с. 139).

Статтею 136 ЦПК України врегульоване питання відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Положеннями ч. 1 п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Підставою для звільнення сторони у справі від сплати судового збору є відсутність у неї доходу або його наявність у розмірі, що не перевищує мінімальні соціальні стандарти, встановлені законодавством для відповідної категорії громадян, а також за інших обставин, які не дають можливості здійснити оплату судових витрат.

Суд вважає неохідним звільнити позивача від сплати судового збору за подання до суду першого позову, так як сума судового збору, яка підлягала оплаті за подання позову, в розмірі 1681,60 грн. за дві вимоги майнового характеру, перевищувала 5 відсотків розміру її річного доходу за 2019 рік згідно довіки про її доходи (а. с. 29), позовна заява була прийнята до розгляду, але при цьому відповідне клопотання позивача вирішено не було.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково на суму 27255,44 грн. (24255,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди) від заявлених позовних вимог на суму 55537,32 грн. (30537,32 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди), що в процентному співвідношенні становить 49,08 %, тому з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , яка згідно поданої квитанції понесла судові витрати за проведення судової експертизи, необхідно стягнути 1684,52 грн. таких витрат (3432,20 грн. х 49,08 % : 100), сплата яких позивачем підтверджується актом здачі-приймання висновку експера від 22.10.2021 року (а. с. 92).

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами), Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року (із змінами), ст. ст. 12, 76-81, 136, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24255,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1816,00 грн. судового збору та 1684,52 грн. судових витрат за проведення судової експертизи, а всього 30755,96 грн. (тридцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень дев`яносто шість копійок).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду позову.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 1681,60 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер у справі відсутній у зв`язку з тим, що фізичну особу неможливо ідентифікувати згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит суду)

Третя особа: комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» Житомирської міської ради (адреса: 10031, м. Житомир, вул. Отаманів Соколовських, 7, ).

Суддя Л.М. Семенцова