Справа № 331/4158/21
Провадження № 2/331/174/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого Антоненко М.В., при секретарі Федорової К.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Солодовнікова Р.С. від 03.08.2021 року у даній справі було відкрито провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2021 року, за ініціативою суду було здійснено перехід із спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

На підставі розпорядження про призначення повторного автоматичного розподілу справи за № 28 від 03.12.2021 року, у зв`язку із закінченням строку відрядження судді Солодовнікова Р.С., відповідно до п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 р. справу передано для розгляду судді Антоненко М.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2021 року справа прийнята до провадження та призначене підготовче судове засідання.

Від представника представника ОСОБА_2 адвоката Плецької Ю.В. 25.11.2021 року до суду через канцелярію надійшло клопотання про закриття провадження по справі на підставі ст. 255 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання представник Відповідача 2 посилається на те, що Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , як до основного позичальника та іпотекодавця, про стягнення заборгованості за кредитним договором 22.07.2021 року

Згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 05.07.2021 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть №1884.

Відповідно до положень ст. ст. 25, 30 ЦК України, ст. 46 - 48 ЦПК України, позов може бути поданий лише до особи (відповідача), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність.

У зв`язку з тим, що Відповідач 1 помер, припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки).

Оскільки, боржник до якого пред`явлені позовні вимоги помер, тому зобов`язання між ним та банком припинились.

Зважаючи на це, а також те, що смерть Відповідача 1 мала місце до пред`явлення даного позову до суду, останній не набув цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не може бути стороною у даній справі на момент смерті, у разі їх наявності, може бути заявлений з інших підстав, а саме відповідно до ст. ст. 1281, 1282 ЦК України.

Відповідач 2 просить суд провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

17.11.2022 на електронну скриньку від представника Відповідач 2 адвоката Плецької Ю.В. наділи письмові пояснення по справі.

В судове засідання 17.11.2022 учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Плецької Ю.В. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності Відповідача та її представника. Просять розглянути клопотання про закриття провадження по справі та задовльнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, 22.07.2021 року Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , як до основного позичальника та іпотекодавця, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Порушене право Державної іпотечної установи полягає у невиконанні ОСОБА_1 умов кредитного договору у вигляді односторонньої відмови від виконання своїх зобов`язань щодо повного повернення кредитних ресурсів в сумі 702 518,12 грн.

23.03.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №14-912-037И. За умовами цього Кредитного договору, Банк надав Позивачльнику відповідно до п. 2.1 на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в розмірі 25000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 14,5 процентів річних та з кінцевим терміном погашення до 23.03.2027 року. Відповідно до умов Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно до 10 числа кожного місяця проводити погашення заборгованості в розмірі 324,02 доларів США.

23.03.2007 року Відповідачем 1 отримано в касі Банку грошові кошти відповідно до Кредитного договору, що підтверджується касовим документом «Заява на видачу готівки» №14-247 від 23.03.2007 року.

Повернення кредитних коштів забезпечено укладеним Іпотечним договором №14-912-037І від 23.03.2007 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 як майновим поручителем (застава будинку загальною площею 178,3 кв.м. з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами) та Іпотечним договором №14-912-037ІІ від 23.03.2007 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 як майновим поручителем (застава земельної ділянки загальною площею 0,0594 га).

11.02.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року.

Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги зазначено перелік фізичних осіб (боржників) по яких відбулось відступлення права вимоги. Позивач зазначає, що Відповідач 1 ОСОБА_1 зазначений у Додатку №1 з порядковим номер №606.

Права вимоги до Відповідач 1, яке було відступлено Первісним кредитором Позивачу, згідно довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» становить 393 480,45 грн.

Відповідно до наданого Позивачем Розрахунку заборгованості за Кредитним договором (позичальник ОСОБА_1 ) від 23.06.2021 року №2637/32/28 заборгованість Відповідача- становить:

сума основного боргу 393 480,45 грн.

прострочені відсотки за користування кредитом 309 037,67 грн.

Всього заборгованість 702 518,12 грн.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 05.07.2021 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть №1884.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність спадкоємців після померлого ОСОБА_1 . Так само як і не містяться в матеріалах справи відомості про відкриття спадкової справи після померлого тощщо.

Згідно з ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла.

Правонаступництво у разі смерті фізичної особи у порядку ст. 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, лише за умови, що фізична особа померла після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

Отже, дана норма підлягає застосуванню в разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер після відкриття провадження у справі, а цивільна справа, стороною якої на час пред`явлення позову є померла особа розглядатися не може.

На момент відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 значився померлим, його цивільна правоздатність і дієздатність припинились 03.07.2021 року.

Суд дійшов висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з її смертю, яка настала до подачі позовної заяви.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 185/998/16-ц та від 18.12.2019 у справі № 127/328/17.

Суд зазначає, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу - вибула з певних причин (у тому числі й у зв`язку зі смертю) після відкриття провадження у справі. При цьому, в позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, якщо фізична особа - Відповідач 1 ОСОБА_1 у справі помер до подання позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, позивач повинен подати позов безпосередньо до його спадкоємців чи іншої особи.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань Відповідача 1 за кредитним договором між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 (фінансовий поручитель) укладено Договір поруки №14-912-037П від 23.03.2007.

Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель зобов`язався перед Банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобов`язань.

Згідно п. 5.1 Договору порука припиняється із припиненням зобов`язання забезпеченого нею.

Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

В той же час відповідно до правової позиції Верховного Суду щодо відповідальності сторін у випадку смерті поручителя, зазначається, що у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов`язання відповідати за належне виконання основного зобов`язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором.

Тобто, договір поруки не відноситься до такого типу договорів, що може успадковуватися і припиняє свою дію в момент смерті поручителя, в зв`язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14 вказав на те, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування зобов`язання поруки. Право кредитора й обов`язок поручителя після спливу строку поруки припиняються.

Припинення основного зобов`язання є підставою для припинення акцесорного зобов`язання, а отже, й обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з боржником за основним зобов`язанням.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, оскільки на момент подання позовної заяви Відповідач 1 помер, про що стало відомо суду після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

За положеннями частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

При зверненні до суду Державною іпотечною установою сплачено судовий збір у розмірі 10552,11 гривень, який відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 46, 47, 48, 255 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Плецької Ю.В. - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Державній іпотечній установі () судовий збір в розмірі 10552 (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 11 копійок, сплачений Державною іпотечною установою, згідно платіжного доручення № 16427 від 20 липня 2021 року

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її оголошення.

Суддя: М.В. Антоненко