Справа № 507/978/21
Провадження № 2/507/18/2022
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2022 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач 14.07.2021 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який обґрунтовано тим, що 19.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про надання кредиту №1504113, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у користування кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн з процентною ставкою 1,02 % в день за користування кредитними коштами зі строком повернення до 19.10.2018 року.
10 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту;
3060,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за процентною ставкою за один день користування кредитом 1.02% за період з 20.10.2018 року по 18.11.2018 року;
5000,00 грн. - заборгованість з пені за період з 19.11.2018 року по 05.12.2018 року;
1619 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України;
495,41 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України;
784,11 грн. - 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України;
239,94 грн. - 3% річних по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.
В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно позову просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.
В судовому засіданні представник відповідача адвокат Калінін С.К., надав аналогічні пояснення.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 26 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку з викликом сторін.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи 19.09.2018 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про надання кредиту №1504113. Договір підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатору (PS1504113) (а.с. 5-10).
Того ж дня, 19.09.2018 року ОСОБА_1 підписала одноразовим ідентифікатором (PS1504113) паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили тип кредиту, його суму, строк кредитування, річний та щомісячний процент, плату за оформлення договору, порядок повернення та інші суттєві умови (а.с.12-13).
Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, проценти за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів (включаючи Дострокове погашення кредиту) нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4. Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,02 % в день.
Відповідно до п. 1.9 кредитного договору, кредит надається на строк до 19.10.2018 року (включно) на 30 календарних днів.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Невід`ємною частиною цього
Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п. п. 5.1., 5.2. Правил, сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.
19.09.2018 між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду, якою змінено строк повернення кредиту до 18.11.2018 року включно, та позичальник сплачує проценти у розмірі 3060 грн., а також плату за подовження строку повернення кредиту у розмірі 150,00 грн. (а.с. 11).
З довідки ТОВ «Алекскредит» від 30.06.2021 року за № 721-06-2021 видно, що за договором про надання кредиту № 1504113 від 19.09.2018 року був отриманий 20.10.2018 року платіж в сумі 3210 грн. (а.с. 40).
10 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту;
3060,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за процентною ставкою за один день користування кредитом 1.02% за період з 20.10.2018 року по 18.11.2018 року;
5000,00 грн. - заборгованість з пені за період з 19.11.2018 року по 05.12.2018 року;
1619 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України;
495,41 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України;
784,11 грн. - 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України;
239,94 грн. - 3% річних по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України (а.с. 28-39).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Підписавши 19.09.2018 року договір про надання кредиту ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в частині того, що відповідач договір кредитування не підписувала, примірник договору та коштів від позивача не отримувала виходячи з наступного.
Крім того, 19.10.2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про надання кредиту № 1504113, яка також підписана ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора щодо зміни строку платежу.
Також відповідачем не наведено ніяких доводів та не надано належних та достатніх доказів того, яким чином ТОВ «Алекскредит» отримав персональні дані відповідача ОСОБА_1 та використав їх у власних цілях. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 самостійно 20.10.2018 року сплатила 3210 грн. на виконання умов договору.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь ТОВ «Алекскредит» судові витрати, які обгрутовані та документально підтвердженні, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.В. Вужиловський
Повний текст рішення виготовлено о 13 годині 27 травня 2022 року.