Номер провадження 6/225/20/2022
Єдиний унікальний номер судової справи 225/7057/21
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2022 м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участі

секретаря Федорцової І.С.,

представника заявника Курбанової С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Торецьк Донецкої області в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви зазначив, що вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06 вересня 2010 він був засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі статей 75,76 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном три роки з зобов`язанням періодично з`являтись.

03.06.2011 ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька у справі №6-110/2011 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06.09.2010 року по справі № 2/171/2010 р.

17.09.2013 ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька у справі №1-в/260/145/2013, постановлено ОСОБА_1 звільнити від покарання, призначеного вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06.09.2010 за ст. 286 ч. 2 КК України у зв`язку із закінченням випробувального терміну.

Листом № 4510 від 25.09.2013 року старший інспектор Ленінського РП КВІ м. Донецька УДПтСУ в Донецькій області повідомив начальника ВРЕР по обслуговуванню м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 06.09.2010 Ворошиловським районним судом м. Донецька за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3 роки, ст. 75, 76 КК України пройшов випробувальний термін 3 роки та 23.09.2013 знятий з обліку КВІ Ленінського району м. Донецька у зв`язку з закінченням терміну відбування додаткового покарання у вигляду позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно довідки МВС України серія ААА № 0124881 за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Севан Вірменія на території України станом на 12.09.2017 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Станом на теперішній час він у повному обсязі виконав рішення, за яким було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька у справі №6-110/2011 від 03.06.2011 р.

Крім того, зі змісту листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.10.2021 вбачається, що станом на 07.10.2021 згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження до відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) по Донецькій області, виконавчі документи (у т.ч. ухвала Ленінського районного суду м. Донецька у справі №6-110/2011 та рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька по справі 2-171/2010) не надходили та на виконанні не перебувають.

Враховуючи, що станом на теперішній час ним у повному обсязі виконано рішення, за яким ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька у справі №6-110/2011 від 03.06.2011 було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та відсутні будь-які виконавчі провадження з виконання рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06.09.2010 по справі №2/171/2010, просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявник в судове засідання не з`явився.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги.

Представник Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без присутності представника відділу.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, перевіривши подану заяву та додані до неї матеріали, встановив наступне.

З поданих в обґрунтування заяви документів вбачається, що ОСОБА_1 було заборонено перетин кордону України з причини тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Обмеження накладено в межах виконавчого провадження до виконання нею зобов`язань за виконавчим листом № 2-171, виданого Ворошиловським районним судом м. Донецька 9.2010, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 28000 грн. Вказане обмеження встановлено ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька від 03.06.2011 у справі №6-110/2011.

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) від 16.11.2021 було повідомлено, що за даними АСВП містяться відомості про перебування виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 . У Ленінському районному відділу ДВС(нині Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1-171 від 11.11.2010, виданого Ворошиловським районним судом м. Донецька, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 28000,00 грн. 25.11.2010 постанова про відкриття виконавчого провадження. 31.08.2012 постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 10.11.2014 постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату прийняття рішення). Станом на 15.11.2021, повторно вищевказаний виконавчий документ, до відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) по Донецькій області не надходив та на виконанні не перебуває. Матеріально-технічна база та документація вищевказаного відділу знаходиться за попередньою реєстрацією (на території, не підконтрольній українській владі).

Ухвалою від 02.11.2021 витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином України, державного кордону України за період з 03.06.2011 року по теперішній час, а також інформацію, чи було тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у праві виїзду за межі України, а також надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких було прийнято рішення про таке обмеження та завірені належним чином копії документів, на підставі яких, інформацію про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було внесено до Державної прикордонної служби України та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

На виконання вказаної ухвали суду, Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано інформацію віл 16.11.2021 №91-15578/0/18-21, згідно якої, з 19.10.2012 виконується ухвала Ленінського районного суду м. Донецька від 03.06.2011 у цивільній справі №6-110/2011, якою суд за поданням начальника ВДВС Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання виконавчого листа №2-171/2010, виданого 06.09.2010 Ворошиловським районним судом м.Донецька. 18.10.2016 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» громадянину України ОСОБА_1 , посадовими особами Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України було відмолено у праві виїзду з України на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від 03.06.2011 по справі №6-110/2011.

До вказаної інформації було надано засвідчену належним чином копію ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від 03.06.2011 у цивільній справі №6-110/2011.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 5 частини 1 та частиною 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч.5-8 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Згідно із статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

У рішенні по справі «Гочев проти Болгарії» від 26.04.2009 р., скарга № 34383/03 Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13.11.2003 р. у справі «Напияло проти Хорватії» скарга № 66485/01).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга № 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121)

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. рішення Європейського Суду у справі «Рінер проти Болгарії», § 124 і рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Угорщини", § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості та законності процедури (див. рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 р. у справі «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70.

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, які стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. у справі "Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії" (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, № 43, § 60).

Суд звертає свою увагу на ту обставину, що заявник обмежений у праві виїзду за межі України тривалий час, а саме більше ніж 9 років.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час виконавчі провадження, що перебувають на виконанні у органах державної виконавчої служби та матеріали яких знаходяться на підконтрольній державній владі території України відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

За сукупності встановлених обставин, суд приходить до висновку, що подальше продовження такого тривалого обмеження в праві виїзду за межі України, без належного обґрунтування такої необхідності з боку органів Державної виконавчого служби, становитиме непропорційне втручання в права заявника на свободу пересування та призведе до порушення його права передбаченого ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та скасування тимчасового обмеження права заявника на виїзд за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 20) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України- задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянинаУкраїни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , застосоване ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька від 03.06.2011 у справі №6-110/2011.

Копію ухвали для виконання направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ"Перехідні Положеня" ЦПК України(в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Є.В. Челюбєєв