Дата документу 07.11.2022
Справа № 334/4951/22
Провадження № 2-н/334/370/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті за опалення за період з 01.05.2016 року по 01.05.2022 року в сумі 33372,85 гривень.

В заяві зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір оренди квартири АДРЕСА_1 . Згідно даного договору оренди ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати усі комунальні платежі. В зв`язку з несплатою послуг по опаленню Концерн «МТМ» виставило претензію ОСОБА_1 про сплату боргу в розмірі 33372,85 гривень. Звернувшись до ОСОБА_2 з вимогою сплатити заборгованість по опаленню, заявник отримала відмову. В зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 була змушена сплатити борг по опаленню у розмірі 33372,85 гривень за період з 01.05.2016 року по 01.05.2022 року.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із змісту поданої заяви, заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості по сплаті за опалення на користь заявника перед Концерном «МТМ» за період з 01.05.2016 року по 01.05.2022 року в сумі 33372,85 гривень з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу на те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Тобто, у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Також, з поданої заяви з урахуванням доданих до неї документів, вбачається, що заявник звертається до суду за захистом порушеного права, що є підтвердженням наявності спору між сторонами, оскільки боржник відмовилася сплачувати борг по опаленню.

Отже, заявником заявлено вимогу, яка не входить до переліку вимог визначених у ч.1 ст. 161 ЦПК України, а саме вимогу про стягнення заборгованості по сплаті за опалення, що у даному випадку не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.161, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається у строки та у порядку, передбачені ст. 354 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду через Ленінський районний суду м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07 листопада 2022 року.

Суддя Н.Ю.Козлова