Провадження № 2/761/2001/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Чепляка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, 3-тя особа: ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії та скасувати рішення №12515383 від 14.12.2015 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на користь ТОВ «Кей-Колект»; зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву А.М. внести запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12515383 від 14.12.2015, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,4 м2, житловою площею 18,9 м2, за ТОВ «Кей-Колект» () до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; витребувати з чужого незаконного володіння у ТОВ «Кей-Колект» () однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,4 м2, житловою площею 18,9 м2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2010 ОСОБА_2 , 1970 року народження, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , визнано недієздатною, встановлено опіку та призначено їй опікуном ОСОБА_1 . Також, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2017 ОСОБА_1 звільнено від виконання обов`язків опікуна відносно недієздатної ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили.

Позивач відповідно до статті 65 ЦК України виконує обов`язки опікуна відносно недієздатної. Зазначає, що всупереч статті 71 ЦК України рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12515383 від 14.12.2015 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 відбулось без дозволу органу опіки та піклування. Крім того, відповідно до путівки від 22.04.2013 № 52 недієздатна ОСОБА_2 перебуває на державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті (м. Київ, вул. Крамського, 16), та не могла в 2014 році одержати повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, про що було відомо ТОВ «Кей-Колект».

Також зазначає, що всі реєстраційні дії, що здійснювалися нотаріусами до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 № 834-VІІІ (що діяли на момент виникнення спірних правовідносин), а саме до 01.01.2016, могли вчинятися лише на підставі нотаріальної дії.

Відповідач ТОВ «Кей-Колект» надав до суду заперечення на позовну заяву, де зазначив, що у зв`язку з невиконанням позичальником умов договору кредиту, іпотекодержателем було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності іпотекодержателем відповідно до Закону України «Про іпотеку», про що сторони домовилися під час укладання договору іпотеки. Вважає, що оскільки Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 № 834-VІІІ був опублікований 12.12.2015 і набрав законної сили 13.12.2015, дії рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12515383 від 14.12.2015 є правомірними. Також зазначає, що вимога про усунення порушень була направлена ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні позову просив відмовити.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. до суду надійшла реєстраційна справа №12515383.

Від представника позивача Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечував.

Від третьої особи ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ТОВ «Кей-Колект» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Суд бере до уваги, що відповідачі, які в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або з інших процесуальних питань від них не надходило, а також враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутністю сторін, які були належним чином повідомленими про день та час судового засідання, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.09.2007 між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір № 0, відповідно до умов якого позичальником одержано кредит в сумі 80000,00 доларів США, строком користування до 25.05.2017 зі сплатою 11,6% річних.

В якості забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором № 0 від 13.09.2007 між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений іпотечний договір № 63216 від 13.09.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 передала банку в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру загальною площею 36,40 кв.м., що розташована за адресою:

АДРЕСА_2 .

13.02.2012 між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір факторингу № 2 та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, за яким АКІБ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до боржника.

14.12.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки: з-1034, виданого 13.09.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І.

23.01.2018 провадження у справі було зупинено до набрання ухваленого рішення по справі №761/31007/17 за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як орган опіки та піклування до АКБ «Укрсиббанк», ТОВ «Кей-Колект», третя особа: Святошинський психоневрологічний інтернат, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. про визнання недійсними правочинів, законної сили.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2019 у справі №761/31007/17 позов АКБ «Укрсиббанк», ТОВ «Кей-Колект», третя особа: Святошинський психоневрологічний інтернат, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. про визнання недійсними правочинів - задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № від 13.09.2007, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк». Визнано недійсним договір іпотеки №63216 від 13.09.2007, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», який в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений як Договір іпотеки №з-1034, вчинений 13.09.2007, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. Рішення набрало законної сили 26.07.2019.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, у статті 575 ЦК України наведено окремі види застав та вказано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Отже, іпотека є особливим видом застави, за яким виконання зобов`язань забезпечується виключно нерухомим майном. Іпотека регулюється не лише загальним законодавством - ЦК України, Законом України від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу», а й спеціальним -Законом України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-ІV).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У частині першій статті 12 Закону № 898-IV вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У частинах першій, третій статті 33 цього Закону передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із положеннями частин першої - третьої статті 36 Закону № 898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21) міститься висновок, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Статтею 27 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2010 ОСОБА_2 , 1970 року народження, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , визнано недієздатною.

Відповідно до частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно зі статтею 41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи вчиняє її опікун.

Опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовлятися від майнових прав підопічного (стаття 71 ЦК України).

Неприпустимим є зменшення чи обмеження прав і охоронюваних законом інтересів недієздатних осіб.

З матеріалів реєстраційної справи не вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» зверталось до органу опіки та піклування в особі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з метою отримання дозволу на реєстрацію права власності за іпотекодержателем.

Крім того, Договір іпотеки №з-1034, вчинений 13.09.2007, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ТОВ «Кей-Колект» визнаний недійсним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2019 у справі №761/31007/17.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 280-289, 509, 546, 575, 589 ЦПК України, ст.ст. 41, 71, 203 ЦК України, суд

вирішив:

Позовну заяву Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, 3-тя особа: ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення № 12515383 від 14.12.2015 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на користь ТОВ «Кей-Колект».

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву А.М. внести запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12515383 від 14.12.2015 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,4 м 2, житловою площею 18,9 м2, за товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Витребувати з чужого незаконного володіння у товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,4 м 2, житловою площею 18,9 м2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 08.11.2022.

Суддя: