Справа № 2-7420/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 липня 2021 року вказану справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року провадження у справі у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю закрито.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання призначене на 23 листопада 2022 року позивач та її представники не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою представника позивача ОСОБА_4 . Про причини неявки суд не повідомили.

В судове засідання призначене на 23 листопада 2022 року відповідачі та їх представник ОСОБА_5 також не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення. 23 листопада 2022 року від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Також, ще 18 жовтня 2022 року ОСОБА_3 подала заяву, в якій повідомила про свою згоду на проведення судових засідань з розгляду даної справи без її присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Як встановлено судом, справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема на 27 червня 2022 року, 25 серпня 2022 року, 19 вересня 2022 року, 31 жовтня 2022 року та на 23 листопада 2022 року, однак в жодне судове засідання, в тому числі і в судові засідання призначені на 31 жовтня 2022 року та 23 листопада 2022 року позивач та її представники не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце їх проведення, що підтверджується розписками позивача та її представника ОСОБА_4 . Заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали. Однак, в заяві від 25 серпня 2022 року ОСОБА_6 просила слухання справи перенести на іншу дату, у зв`язку з тим, що у цей день вона перебуває на лікуванні, а її представник ОСОБА_4 зайнята у іншому судовому засіданні. В заяві від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_4 просила слухання справи перенести на іншу дату, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні і докази її перебування на лікуванні будуть надані в наступне судове засідання. Проте жодних доказів подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до норм ст.ст. 223, 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, викладене дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до правил ст.ст. 223, 257 ЦПК України, виходячи з повторної поспіль неявки позивача, повідомленої належним чином, в судове засідання без поважних причин, не надходження від неї заяви про розгляд справи за її відсутності та не можливості розгляду справи за її відсутності, роз`яснивши при цьому позивачу можливість відповідно до ст. 257 ЦПК України на право повторного звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та стягнення грошової компенсації - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Першко