Справа №: 274/659/22
Провадження № 2/272/235/22
15 листопада 2022 року
Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді - Чуб І.А.,
секретаря судових засідань - Хитоніній М.С.,
за участю: позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що вона є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та рідним братом позивача. За життя мати заповіту не склала, тому сторони є спадкоємцями першої черги спадкування. Після смерті матері відкрилася спадщина на 1/3 квартири АДРЕСА_1 . Позивач та відповідач звернулися до Житомирської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Їхня мати останні 15 років хворіла, через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, перенесла два інсульти, після другого інсульту вона взагалі стала лежачою. 1 рік і 7 місяців мати була прикутою до ліжка та потребувала догляду та допомоги. І тільки позивач доглядала за нею, постійно відвідувала лікаря, купувала необхідні ліки, їжу, прала, готувала прибирала. Позивач проживала разом з матір`ю. Незважаючи на стан здоров`я матері відповідач нехтував своїм обов`язком по її утриманню. Відповідач проживає за 30 км від місця, де мешкала їх мати. За весь час він жодного разу не купив ліків, не приготував їжу, не відвідав з матір"ю лікаря, взагалі жодним чином не допомагав матері. Не цікавився її станом здоров`я. Весь тягар по догляду та утриманню ліг на позивача. Хоча відповідач усвідомлював свій обов`язок щодо утримання спадкодавця та мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій. Витрати на поховання також понесла позивач, відповідач допомоги у похованні не надавав. Мати потребувала допомоги та зверталася з таким проханням до відповідача особисто, через неї й інших спільних знайомих. Відповідач міг прийти до матері, поспілкуватися з нею, відвідати її в лікарні, сходити за ліками, принести їжу, однак не робив цього. Відповідач знав про хворобливий стан матері, але навмисне не допомагав їй. Зважаючи на умисне ухилення відповідача від надання допомоги матері та повне ігнорування ним її інтересів, вважала, що усунення його від спадкування буде співмірним з його негативною поведінкою.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказавши, що вона проживала разом зі спадкодавцем матір"ю ОСОБА_3 та здійснювала за нею догляд. Відповідач не приходив до своєї матері ОСОБА_3 , не надавав їй допомоги. Позивач вказала, що мати 1 рік 7 місяців злягла та потребувала постійного догляду. З нею проживає її неповнолітній син, який їй допомагав. Відповідач маму провідував лише два рази як хворіла, більше не їздив. Вона зверталася до брата за допомогою, однак він казав, що немає матеріальної та фізичної можливості допомагати. Вважала, що по закону вона має право на спадщину. Як мати померла, то брат приїхав лише на її поховання, їй допомагали сторонні люди. Брат знав про стан здоров`я матері та необхідність допомоги їй, однак не допомагав. Просила позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідач допомоги спадкодавцю не надавав.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, заяв та клопотань не подавав. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено , що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Вирішуючи спір про усунення від права на спадкування, суд повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Крім цього, необхідно встановити чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтвержується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Позивач та відповідач є дітьми померлої та спадкоємцями за законом першої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 15, 91).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.09.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної (сумісної або часткової власності) ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 по 1/3 частці за кожним (а.с.16-17).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаної вище квартири.
Із довідки Волицької сільської ради від 05.01.2022 року № 12 видно, що позивач ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_3 дійсно проживала разом з нею, вели разом спільне господарство, доглядала матір, поховала за власні кошти (а.с. 9).
Також судом встановлено , що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в іншому населеному пункті за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 35).
Із довідки Волицької сільської ради від 04.01.2022 року № 7 видно, що ОСОБА_3 згідно погосподарської книги №10 дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 і склад її сім`ї становив: дочка - ОСОБА_1 , онук - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на даний час зареєстровані і проживають за вищевказаною адресою ( а.с.10).
Із довідки та заяви ОСОБА_1 видно, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , вона доглядала матір ОСОБА_3 до дня її смерті та поховала її за власні кошти, нижче підписані сусіди ОСОБА_1 підтверджують своїми підписами, що ОСОБА_1 дійсно проживала і доглядала матір ОСОБА_3 до дня смерті останьої і всі грошові кошти витрати, пов`язані із зазначеними подіями взяла на себе, сусіди: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 9).
Приписами ст.1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Із спадкової справи № 410/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведеної Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що за матеріалами спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 , були подані заяви про прийняття спадщини: 15.09.2021 року за № 1015 дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 10.01.2022 року за № 2 сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших заяв про прийняття спадщини не надходило (а.с.64-98).
Посилаючись на норму ч. 5 ст. 1224 ЦК України, позивач просить усунути відповідача від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 ..
Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.
Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.
Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Крім цього, принципове значення має питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Підставою для задоволення позову про усунення від права на спадкування за законом є в тому числі і знаходження спадкодавця в безпорадному стані.
Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.
Із декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу видно, що пацієнтом є ОСОБА_3 , а довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстренного випадку з пацієнтом зазначена ОСОБА_9 (а.с.11-12).
Із виписок з медичної карти (а.с.44-45, 99-101), довідок лабораторії загальної практики сімейної медицини Волицької сільської ради Старокотельнянської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини видно, що ОСОБА_3 періодично зверталася до лікаря та перебувала на лікуванні у денному стаціонарі з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз, потребувала постійного індивідуального догляду з 09.04.2021 по 14.04.2021 року, також перебувала у важкому стані з 23.06.2021 по 05.07.2021 року (а.с.115-116). Із товарних чеків видно, що витрати на поховання становили 2056 грн. та 1800 грн. (а.с.46).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що родину ОСОБА_11 знає давно, біля 40 років. ОСОБА_9 жила зі своєю мамою, коли її мама злягла, то доглядала її ОСОБА_12 . ОСОБА_13 може два рази приїздив. ОСОБА_12 дуже добре доглядала за мамою. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою по під"їзду ОСОБА_14 та добре знає їхню родину. Мама позивача, ОСОБА_3 , хворіла та десь за рік до смерті злягла та потребувала догляду. Позивач постійно доглядала її, оскільки проживала з нею у квартирі. Відповідач, ОСОБА_13 , який є сином померлої та братом позивача, приїздив декілька разів до матері, проте постійної допомоги не надавав. На даний час ОСОБА_12 проживає у спадковій квартирі.
Із показань свідків видно, що факт умисного ухилення відповідача від надання допомоги матері ОСОБА_3 та потребу в такій допомозі саме від відповідача, вказаними показаннями не підтверджується.
Разом з тим, позивач та свідки підтвердили, що ОСОБА_2 декілька разів навідував матір ОСОБА_3 , та позивач ОСОБА_1 , яка проживала разом з матір`ю, прибирала, прала, готувала, здійснювала постійний догляд за хворою матір"ю.
В порушення приписів норм процесуального права щодо обов`язку доказування і подання доказів, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець ОСОБА_3 потребувала допомоги саме від відповідача ОСОБА_2 , а останній свідомо ухилявся від надання такої допомоги спадкодавцю.
Під час судового розгляду позивач не довела, що спадкодавець за життя зверталася до сина ОСОБА_2 з проханням про допомогу, догляд та утримання, від чого останній ухилявся.
Отже, відповідач не вчинив умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.
Оскільки позивачем не доведено, що відповідач, який проживав в іншому населеному пункті, мав можливість матеріально та фізично допомагати матері та факт умисного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю як особі, яка через похилий вік і хворобу була у безпорадному стані, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для усунення відповідача від спадкування за законом щодо майна ОСОБА_3 ..
Позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення відповідача від спадкування.
Враховуючи викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження підстави, з якими закон пов`язує можливість усунення відповідача від спадкування щодо майна спадкодавця, суд приходить до висновку, що вимоги позову є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід.номер НОМЕР_1 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 24.11.2022 року.

Суддя:І. А. Чуб