Дата документу 05.10.2022 Справа № 336/7414/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7414/21 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/1896/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Провадження № 22-ц/807/1896/22-2
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кримської О.М.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року та рішення Шевченківського районного суду від 24 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що у квітні 2019р. він звернувся з клопотанням про проведення певних слідчих дій щодо розслідування справи за № 0003335, внесеної до ЄРДР 08.08.2015, яке було задоволено. У серпні 2020р.

він звернувся до ст. лейтенанта ОСОБА_2 з заявою про ознайомлення з матеріалами справи за № 0003335, внесеної до реєстру 08.08.2015, та під час ознайомлення йому стало відомо, що за півтора року не здійснено жодної слідчої дії. Крім того, більша частина його пропозицій щодо виконання певних слідчих дій, запропонованих попередньому слідчому, у провадженні якого перебувала справа, не виконана, хоча йому було повідомлено про задоволення відповідних клопотань. Це завдало йому певного стресу та нанесло моральної шкоди, змусивши звернутись до суду із відповідною скаргою на бездіяльність слідчого.

Звертаючись до суду з цим позовом про відшкодування шкоди, позивач виходив з наступного.

07.08.2015р. він через службу «102» повідомив співробітників Шевченківського РВ про те, що 07.08.2015р. невідомі особи спричинили йому тілесні ушкодження. Того ж дня слідчим була прийнята заява про вчинення кримінального правопорушення, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та його друга, які нанесли йому тілесні ушкодження. Відомості про дане кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 08.08.2015р. внесено до ЄРДР за № 0003335. Того ж дня ним на ім`я слідчого ОСОБА_4 була подана заява від 08.08.2015р. про залучення його до провадження як потерпілого та допитано у цьому статусі.

Досудове розслідування за вказаним кримінальним правопорушенням здійснювалося слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Зайцевим Є.С. за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків з розслідування вказаної справи слідчим Зайцевим Є.С., а в подальшому слідчими ОСОБА_5 і Маковецькою І.А., їх було відсторонено від ведення справи. Проте визначеною після цього для розслідування цієї справи слідчою Сєрбай Ю.В. також ніяких слідчих дій не було виконано, клопотання про проведення слідчих дій від 02.08.2018р., від 05.08.2018р. та від 08.08.2018р. не розглянуті та відповіді не надано, на клопотання від 18.06.2019р. про проведення слідчих дій не відредаговано.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2016р. визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Зайцева Є.С. та останнього зобов`язано розглянути клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. За невиконання ухвали суду відносно слідчого Зайцева Є.С. було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване 25.10.2015р. у ЄРДР за № 0000347.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2018р. скарга ОСОБА_1 від 16.08.2018р. задоволена частково, слідчого (слідчих) Шевченківського ВАП ДВП ГУНП в Запорізькій області, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015р. за ст. 125 ч. 1 КК України, зобов`язано розглянути клопотання від 02.08.2018 р., від 05.08.2018р. та від 08.08.2018р. та сповістити заявника про результати їх розгляду.

Позивач вказує, що за невиконання ухвали суду відносно слідчого ОСОБА_5 було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР 05.11.2018р. за № 0000398.

Але й станом на 29.01.2019р. будь-яких дій у справі № 0003335 від 08.08.2015р. виконано не було, у зв`язку з чим відносно слідчого ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР 24.04.2019р. за № 0000054. Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015р. триває більше шести років.

Посилаючись на ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України, позивач просить стягнути з ДКС України на свою користь матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок протиправної бездіяльності Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання суми з єдиного казначейського рахунку у розмірі 1300 грн., сплачених ним захиснику за підготовку та подання клопотань про проведення слідчих дій, та моральну шкоду, яку він оцінює у 2000 грн., а також стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у цій цивільній справі в розмірі 1900 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року

провадження у справі закрито в частині вимог про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що такий самий спір вже вирішувався в судовому порядку, та існує судове рішення з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет спору та за тими ж підставами, яке набрало законної сили.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022р. суд вирішив лише питання про витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у цій цивільній справі, шляхом відмови у задоволенні у їх стягненні у зв`язку із закриттям провадження за основними позовними вимогами.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою та рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги,в яких просить скасувати оскаржувані ухвалу та рішення суду першої інстанції, та винести постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути судові витрати у цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу спеціаліст ВПЗ ГУНП в порядку самопредставництва Кравченко О.М. зазначив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач повторно звернувся до суду з позовними вимогами, які є предметом розгляду у цій справі, вказав ідентичний склад сторін як і у справі № 336/1550Ї21, тотожні фактичні обставини, тому суд правильно констатував, що такий позов вже розглядався судом, і обґрунтовано закрив провадження у справі.

Державна казначейська служба України подала відзив з таким же правовим обґрунтуванням та проханням на цих підставах відмови в задоволенні скарг позивача із залишення без змін оскаржуваних судових рішень.

ОСОБА_1 , будучи повідомлений про розгляд справи в апеляційному суді, просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що07.08.2015р. ОСОБА_1 через службу «102» повідомив співробітників Шевченківського РВ про те, що 07.08.2015р. невідомі особи спричинили йому тілесні ушкодження. Того ж дня слідчим була прийнята заява про вчинення кримінального правопорушення, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та його друга, які нанесли йому тілесні ушкодження.

Відомості про дане кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаче-

ного ч.1 ст.125 КК України, 08.08.2015р. внесено до ЄРДР за № 0003335. Того ж дня, ОСОБА_1 на ім`я слідчого Пінчука С.О. була подана заява від 08.08.2015р. про залучення його до провадження, як потерпілого та допитано.

Досудове розслідування за вказаним кримінальним правопорушенням здійснювалося слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Зайцевим Є.С. за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків слідчого Зайцева Є.С., а в подальшому слідчих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було відсторонено від ведення справи. Слідчою Сєрбай Ю.В., якій було доручено розслідування справи за №

0003335, також ніяких слідчих дій не було виконано, клопотання ОСОБА_1

про проведення необхідних слідчих дій у цьому кримінальному провадженні від 02.08.2018р., від 05.08.2018р. та від 08.08.2018р. не розглянуті та відповіді йому не надано, на клопотання від 18.06.2019р. про проведення слідчих дій не відредаговано.

ОСОБА_1 оскаржувалась бездіяльність вказаних слідчих до суду.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2016р. визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Зайцева Є.С. та останнього зобов`язано розглянути клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. За невиконання ухвали суду відносно слідчого Зайцева Є.С. було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за № 0000347 від 25.10.2016р.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2018р. скарга від 16.08.2018р. задоволена частково: слідчого (слідчих) Шевченківського ВАП ДВП ГУНП в Запорізькій області, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015р. за ст. 125 ч. 1 КК України, зобов`язано розглянути клопотання від 02.08.2018 р., від 05.08.2018р. та від 08.08.2018р. та сповістити заявника про результати розгляду цих клопотань ( а.с. 105-107). За невиконання ухвали суду відносно слідчого ОСОБА_5 було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за № 0000398 від 05.11.2018 р.

Станом на 29.01.2019р. будь-яких дій у справі № 0003335 від 08.08.2015 р. виконано не було, у зв`язку з чим відносно слідчого ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за № 0000054 від 24.04.2019 р..

Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015р. триває більше шести років.

Посилаючись на ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України, позивач просив стягнути з ДКС України на свою користь матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок протиправної бездіяльності Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання суми з єдиного казначейського рахунку у розмірі 1300 грн. (витрати за юридичні послуги у кримінальному провадженні з скарження бездіяльності слідчих) та моральну шкоду, яку він оцінив у 2000 грн., а також просив стягнути з відповідача в особі держави понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1900 грн. у цій цивільній справі.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог щодо матеріальної і моральної шкоди, суд виходив із того, що такий самий спір вже розглянуто судом, а також послався на закриття провадження у іншій цивільній справі за такими самими позовними вимогами позивача до тих самих відповідачів, заявленими за тими ж фактичними обставинами спричинення моральної шкоди.

Колегія погоджується з такими висновками суду у зв`язку з наступним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду

про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позову.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норми закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналізом чисельних справ за позовами ОСОБА_1 до держави про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої бездіяльністю слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яким доручалось розслідування кримінального провадження № 0003335 від 08.08.2015р., встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2020-2022рр. регулярно звертається до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовами до держави про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Встановлено, що досудове розслідування у вказаній справі станом на день подання цього позову ОСОБА_1 09.09.2021р. здійснювали такі слідчі: ОСОБА_7 , Арзуманян Д.Н., Маковецька І.А., Сербай Ю.В., якими протягом шести років, як зазначив в позові ОСОБА_1 , не здійснювалось належне розслідування, у зв`язку з чим позивач звертався до слідчих суддів зі скаргами на їх бездіяльність та з позовами про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої такою бездіяльністю.

Аналізом інших цивільних справ, у яких вже відбулись рішення стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої бездіяльністю слідчих у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015р.встановлено:

-у справі ЄУН № 336/1068/20 позов подано в лютому 2020р., в якому позивач вказу-

вав про бездіяльність слідчих протягом чотирьох років та по тих же його клопотаннях від 02.08.2018р., від 05.08.2018р., від 08.08.2018р. та від 28.08.2018р., які не розглянуті слідчими, що свідчить про їх бездіяльність,прийнято рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 03.11.2020р., яким стягнуто на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.( а.с. 108-116). Постановою Запорізького апеляційного суду від 10.03.2021р. по суті рішення залишено без змін, змінено лише в частині судових витрат на правову допомогу ( а.с. 108-116);

-у справі ЄУН 336/637/19 у своєму позові ОСОБА_1 обґрунтовує матеріальну і мо-

ральну шкоду не вирішенням слідчими тих же самих його клопотань у тому ж самому кримінальному провадженні, вказуючи на три роки бездіяльності тих же слідчих. Рішенням Шевченківського районного суду від 03.11.2020р., залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 22.03.2021р., в задоволенні позову відмовлено.

-у справі ЄУН № 336/1550/21 позов подано в березні 2021р., в якому позивач вказу-

вав про бездіяльність, допущену слідчою ОСОБА_5 , було прийнято рішення Шевченківським районним судом від 08.12.2021р., яким відмовлено в задоволенні позову, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 01.04.2022р. скасовано в частині вимог про стягнення моральної шкоди та провадження у справі за цими вимогами ОСОБА_1 закрито( а.с. 118-135). Вимоги ОСОБА_1 базував на не прийнятті рішення цією слідчою за його клопотаннями від 02.08.2018р., від 05.08.2018р., від 08.08.2018р.;

В усіх цих справах одні й ті ж сторони, моральна шкода пов`язана з бездіяльністю слідчих, які розслідували кримінальну справу № 0003335 від 08.08.2015р. та припустились бездіяльності у вигляді невиконання його клопотань від 02.08,2018, 05.08.2018р., 08.08.2018р., що визнано бездіяльністю однією тією ж ухвалою слідчого судді від 21.08.2018р., яка не виконана вказаними слідчими, матеріальною шкодою виступає правова допомога щодо складання скарги на бездіяльність слідчих за одним і тим же договором про правову допомогу з фахівцем в галузі права ОСОБА_8 від 20.02.2017р., а моральне відшкодування визначається у зв`язку з тими ж обставинами і стражданнями, але урізних сумах, що не вказує на нетотожність позовних вимог в цій частині (лише про оцінку позивачем цих же моральних страждань у різному розмірі). Тобто всі позови є тотожними, а правовідносини з відшкодування шкоди вирішені двома рішеннями, які набрали законної сили, внаслідок чого апеляційним судом було закрито провадження у третій справі ЄУН № 336/1550/21.

Позивачем ОСОБА_1 в цій цивільній справі ЄУН № 336/7414/21, що наразі пере- глядається апеляційним судом, не зазначено будь-яких інших фактів, крім тих, що вже були заявлені ним у вище вказаних інших справах, які вже встановлювались двома рішеннями судів та ухвалою апеляційного суду про закриття провадження щодо моральної шкоди у третій справі. Тому суд першої інстанції обгрунтовано закрив провадження в цій справі за позовом ОСОБА_1 як тотожним з тими, що вже вирішені трьома вище зазначеними судовими рішеннями, а відтак відмовив у стягненні судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в ній.

В апеляційних скаргах на ухвалу суду про закриття провадження у справі та рішення про відмову у стягненні судових витрат ОСОБА_1 зазначає, що моральну шкоду в цій справі він пов`язує з бездіяльністю слідчого Міщенко(ініціалів не зазначає), долучивши до скарг копії позовної заяви зовсім іншого змісту ( а.с. 156-159, 174-177) ніж та, що міститься в цій цивільній справі ЄУН № 336/7414/21, яка була предметом судового розгляду ( а.с. 1-4).

Також позивач в апеляційних скаргах зазначає, що бездіяльність цього слідчого визнана ухвалою слідчого судді від жовтня 2021р., якою зобов`язано розглянути його клопотання від 10.03.2021р., та яка є додатком до його позовної заяви під № 7.

Між тим, в позовній заяві, розглядуваній у цій справі, взагалі не фігурував слідчий Міщенко та постановлена слідчим суддею ухвала від жовтня 2021р. про визнання його бездіяльності неправомірною та зобов`язання здійснити розгляд клопотання ОСОБА_1 від 10.03.2021р. В той же час, додатком № 7 до позовної заяви у цій справі є ухвала слідчого судді від 21.08.2018р., про яку і йдеться у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо не прийняття рішення за його клопотаннями від 02.08.2018р., від 05.08.2018р. та від 08.08.2018р. слідчими (за виключенням Міщенка).

Отже, суд саме й досліджував ті обставини, на які посилався ОСОБА_1 у позовній заяві, та ті документи, які він додав до неї, та, проаналізувавши вище наведені судові рішення, дійшов правомірного висновку про те, що тотожні позовні вимоги вже були розглянуті із прийняттям відповідних судових рішень.

Таким чином, доводи скарг колегія вважає неспроможними, оскільки вони повністю суперечать матеріалам цієї цивільної справи.

Зважаючи на все вище наведене, колегія не знаходить підстав за доводами апеляційних скарг для скасування оскаржуваних рішень у цій справі, тому відповідно до приписів статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані ухвала та рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 року та рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кримська О.М.