Справа № 346/2713/22
Провадження № 2/346/1177/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: судді П`ятковського В.І.,
за участю секретаря: Мацьків С.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що вона є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 .
Крім неї у спірній квартирі зареєстрований відповідач, який з лютого 2021 року за вказаною адресою добровільно не проживає, виїхавшипо власній волі у невідомому напрямку. Жодних перешкод вона йому не чинить.
Вказує, що у зв`язку із фактичною реєстрацією відповідача у будинку вона не може в повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, це житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, просить визнати його таким, що втратив право на користування ним.
В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Гринів подала заяву про розгляд справи в її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку за вказаним у позовній заяві місцем реєстрації.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи заяву представника позивачки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, позивачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 серпня 2009 року серії НОМЕР_1 належить житловий будинок в АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 вересня 2009 року серії СР № 762907 (а.с. 7,8).
Згідно копії долученої до матеріалів справи довідки Нижньовербізької сільської ради Коломийського району від 26 жовтня 2022 року № 662 відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 41).
Однак, відповідач за місцем реєстрації не проживає, у будинку відсутні його особисті речі, що підтверджується актом від 12 липня 2022 року складеного та підписаного сільським головою та сусідами (а.с.9).
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у спірному будинковолодінні порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідач продовжує бути зареєстрованим покинуте ним добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 257 ч. 1 п. 5, 264, 265, 268, 280-285, 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 02 листопада 2022 року.
Суддя П`ятковський В. І.