Справа № 710/1032/21
Провадження № 2/710/131/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2022 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Симоненко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Коваленка В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шпола в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
В обґрунтування позову зазначено, що 22 травня 2019 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно умов якого вона позичила відповідачу грошові кошти у сумі 15 000 доларів США на строк до 22 липня 2019 року. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов відповідач надав власноруч написану розписку від 22.05.2019 року. Однак, станом на час подання позову відповідач не повернув борг.
Крім основної суми боргу, відповідач повинен сплатити позивачу відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних за період прострочення , з 23.07.2019 року по 06.07.2021 рік, у сумі 880,27 доларів США .
19.07.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
10.11.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду.
10.01.2022 року судом постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що вживала заходи щодо досудового врегулювання, надсилала на адресу відповідача лист, але він не відреагував, крім того не відповідає на телефонні дзвінки.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав.
Заслухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно дослідженого оригіналу розписки від 22 травня 2019 року, копія якої наявна у матеріалах справи ( а.с.4) , ОСОБА_2 одержав п`ятнадцять тисяч доларів США від ОСОБА_1 та зобов`язався повернути гроші до 22 липня 2019 року.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей ( правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року).
Отже, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договору позики.
Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Норми ч.ч. 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 №154/3443/18.
Станом на час розгляду справи відомостей про сплату боргу суду не надано, отже ОСОБА_2 не виконав умови укладеного із ОСОБА_1 договору позики, оформленого розпискою, факт власноручного підписання якого та отримання за ним коштів ОСОБА_2 не спростував, а тому боржник зобов`язаний сплатити позивачу суму основного боргу.
Щодо вимог про стягнення 3% річних суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року.
Отже, позовні вимоги в частині вимог про стягнення 3% річних у порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, також підлягають задоволенню у розмірі заявленому позивачем.
Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у сумі 4353,12 грн ( а.с.6).
Керуючись ст.ст. 11, 207, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 626, 627, 628, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-284,ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 4353 грн 12 коп. .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 12.01.2022р.
Суддя О.В. Симоненко