Дата документу 16.11.2022 Справа № 310/6405/21
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 310/6405/21 Головуючий у 1-й інстанції Прінь І.П.
Провадження №22-ц/807/1211/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Крилової О.В.

Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2022 року у справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021року орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення їх батьківських прав на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення з них аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначено, що малолітній ОСОБА_1 з 05 вересня 2016 року був поставлений на облік служби у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, а саме у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. За місцем проживання ОСОБА_4 відсутні умови для проживання дитини. Батьки дитини зловживають спиртними напоями, влаштовують вдома сварки та бійки.

У 2018 році батьки передавали дитину на виховання дядька ОСОБА_5 . Догляд за дитиною фактично здійснює бабуся ОСОБА_6 , яка забезпечує дитину усім необхідним.

У 2020 році ОСОБА_6 повідомляла про те, що батьки продовжують зловживати спиртними напоями, постійно сваряться, б`ються, неодноразово викликалася поліція. Батьки життям та здоров`ям сина не цікавляться. Під час відвідування родини ОСОБА_4 за місцем проживання було з`ясовано, що ситуація погіршується, а подальше перебування дитини у родині загрожує не тільки його психічному, а і фізичному здоров`ю. Бабуся дитини ОСОБА_6 повідомила, що онук, щоб не бачити п`яних батьків, вдень йде до дядька, а на ночівлю повертається додому, спить з нею в одній кімнаті. Матір дитини під час відвідування знаходилася у нетверезому стані, на роботу не влаштувалася. Фактично на сьогодні малолітній ОСОБА_7 зростає без батьківської турботи та піклування, через сварки батьків та їх асоціальний спосіб життя вимушений більшість часу проводити поза межами родини, а його батьки зловживають спиртними напоями, нічого не роблять, щоб забезпечити сину відповідні умови для його життя та повноцінного розвитку, на співпрацю із соціальними службами не налаштовані.

Просили позбавити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 батьківських прав на дитину і стягнути з них аліменти у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь майбутнього опікуна дитини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2022року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав відповідачів не буде сприяти позитивному результату у долі дитини, оскільки відповідачі не втратили інтересу до дитини, припинили вживати спиртні напої, мати, яка з вересня 2021 року не проживає з сином, постійно відвідує сина.

Колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим вказаний висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був розірваний у 2015 році.

На час розгляду справи відповідач ОСОБА_3 проживає разом із сином у будинку матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 з вересня 2021 року проживає за своєю адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

З пояснень обох відповідачів встановлено, що вони постійного місця роботи не мають, підробляють на різних роботах.

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 3 групи.

Дитина ОСОБА_4 з 2016 року перебуває на обліку у службі у справах дітей, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням в сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків ( а.с.11).

Звертаючись до суду у липні 2021 року з цим позовом, орган опіки та піклування обґрунтовував свої вимоги на підставі письмових доказів, які були отримані ним упродовж 2018-2020 років, а саме:

- заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про тимчасову передачу сина ОСОБА_1 на виховання ОСОБА_5 від 06.09.2018р.;

- інформації дитячого садочка «Сонечко» від 29.03.2018р.;

- інформаційної довідки КУ «БЦПМСД» БМР від 21.09.2018р. ;

- психолого- педагогічну характеристику на учня 2-а класу ОСОБА_1 від 20.11.2019р.;

- інформаційної довідки КУ «БЦПМСД» БМР від 28.10.2020р. ;

- довідок про результати бесіди з ОСОБА_6 від 04.09.2018р. (а.с.19);

- довідок про результати бесіди з ОСОБА_8 від 21.05.2018р., від 30.10.2020р. (а.с.20, 22;

- довідкою про результати бесіди з ОСОБА_5 від 26.06.2020р. (а.с.21);

- подання служби у справах дітей про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 і ОСОБА_2 за ухилення від виконання батьківських обов`язків від 03.04.2018 року ( а.с.24);

- актів обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 від 19.04.2018р., від 10.07.2018р., 21.08.2018р., від 02.07.2019р., від 05.11.2019р., 01.10.2020р., (а.с.27-31, 33).

- актів обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_3 від 25.06.2020р., від 20.10.2020р. ( а.с.32, 34).

З жовтня 2020 року до травня 2021 року будь-яка інформація щодо умов проживання, утримання батьками дитини і здійснення ними своїх батьківських обов`язків у цей період, відсутня.

06 травня 2021 року комісією служби у справах дітей було здійснено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що у будинку проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (власниця будинку). Будинок складається з 2 кімнат, має автономне опалення, мебльований меблями старого зразку, в наявності необхідна побутова техніка. В будинку брудно, присутній запах перегару. Дитина мешкає в одній кімнаті з бабусею, має окреме ліжко, робочий стіл. В наявності невелика кількість одягу та речей для розвитку. В ході бесіди ОСОБА_2 повідомила, що на роботу не влаштувалася, не заперечувала, що разом з ОСОБА_3 зловживають спиртними напоями. В цей час вона перебувала у нетверезому стані, з синцями на тілі. Зі слів бабусі ОСОБА_6 . ОСОБА_9 вдень іде до дядька, а на ночівлю приходить додому, спить з нею в одній кімнаті. Продукти харчування наявні тільки у бабусі.

Того ж дня здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Зі слів ОСОБА_5 , дядька ОСОБА_9 , хлопчик вдень приходить до нього, гуляє з дітьми у дворі, але спить з бабусею. Батьки зловживають спиртними напоями.

На підставі здійснених обстежень умов проживання дитини службою у справах дітей було направлено до органу поліції подання про притягнення батьків до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, а також винесено питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердянської міської ради щодо позбавлення відповідачів батьківських прав.

За результатами розгляду комісією цього питання було складено висновок №01-1621/47-01 від 09.07.2021 року, згідно із яким орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьків ОСОБА_1 батьківських прав (а.с.37-40).

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд першої інстанції з урахуванням приписів ч.6 ст. 19 СК України обґрунтовано не погодився з висновком органу опіки та піклування від 09.07.2021 року, оскільки вважав його недостатньо обґрунтованим в цій частині.

Крім цього, судом першої інстанції вірно враховано, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав свідчить про його інтерес до дитини.

Положеннями статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 2 ч.1 ст. 164 СК України).

За приписами ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Положеннями ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що відповідачі на комісію для надання своїх пояснень взагалі не запрошувалися. Висновок фактично був зроблений на підставі актів обстеження умов проживання, які здійснювалися впродовж 2018-2020рр. і актів від 06.05.2021р. Під час складання висновку органом опіки та піклування не була витребувана інформація з навчального закладу, де навчається хлопець, його психологічна характеристики, взагалі ніяким чином не була з`ясовувалася думка дитини щодо необхідності позбавлення батьків батьківських прав. Не наведено у висновку і обґрунтувань того, чи буде позбавлення батьківських прав відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції вірно прийнято до уваги те, що відповідачі з`являлися у судові засіданні та заперечували проти позову, що свідчить про те, що вони не втратили інтерес до дитини. Батько - ОСОБА_3 зазначив, що він кілька років не зловживає алкогольними напоями, наркотичні засоби не вживає взагалі, займається вихованням сина, цікавиться його навчанням, розвитком, ходить на батьківські збори, відвідує з сином храм, дитячі гуртки при храмі. У будинку, де вони проживають, порядок, є усе необхідне для нормального проживання дитини. ОСОБА_2 також суду пояснила, що з вересня 2021 року вона проживає окремо від сина, за місцем своєї реєстрації на АДРЕСА_4 , оскільки між нею та свекрухою існують тривалі неприязливі стосунки, але вона постійно навідує сина, по можливості надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона добровільно у вересні 2021 року пройшла курс лікування від алкогольної залежності, з того часу алкогольні напої не вживає, працює на ринку неофіційно.

Відповідно до довідок КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 12.10.2021р. встановлено, що ОСОБА_3 з 2005 року перебував у цьому закладі на обліку з діагнозом «Психічні та поведінкові розради внаслідок поєднаного вживання наркотичних речовин та алкоголю». Продовжує отримувати наркологічну допомогу. На теперішній час на обліку у лікаря- психіатра не перебуває; ОСОБА_2 перебуває на обліку у цьому закладі з вересня 2021 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розради внаслідок вживання алкоголю». Продовжує отримувати наркологічну допомогу. З 07.09.2021р. по 21.09.2021р. перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Психічні та поведінкові розради внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».

За дорученням суду службою у справах дітей було здійснено повторно обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 ., про що складено акт від 10.11.2021 року. Обстеженням встановлено, що будинок складається з 2 кімнат, має автономне опалення, мебльований меблями старого зразку, в наявності необхідна побутова техніка. Дитина мешкає в одній кімнаті з батьком, має окреме спальне місце. В кімнаті є шафа для одягу, стіл, ліжко, на якому спить батько, полиці. В наявності одяг. Зі слів бабусі ОСОБА_6 , мати ОСОБА_9 проживає окремо, приходить часто коли хоче їсти, але на постійне проживання її не впускає. Зі слів бабусі, батько ОСОБА_3 алкогольні напої не вживає з липня, а мати ОСОБА_2 продовжує зловживати алкогольними напоями, утриманням сина не займається.

З висновку щодо психологічного стану дитини ОСОБА_1 від 16.11.2021 року, наданого Бердянським міським центром соціальних служб, встановлено, що внаслідок деструктивної поведінки батьків, з`ясування між собою відносин, у дитини виникає відчуття провини, страху. Негативні переживання провокують нестабільність психоемоційної сфери. Зі слід ОСОБА_9 у нього є бажання надалі спілкуватися з матір`ю, але за умови, що вона відмовиться від вживання спиртних напоїв та буде приділяти йому більше уваги та піклування. Мати приходить до нього раз на тиждень у знервованому стані та починає висловлювати свої претензії батьку. ОСОБА_9 проживає з батьком та бабусею, які піклуються про нього, підтримують його, присутнє відчуття комфорту та безпеки поряд з ними. Хлопець виявив бажання і надалі жити з батьком та бабусею.

Відповідно до довідки КНП «БЦПМСД» БМР від 26.11.2021 року ОСОБА_7 проживає з батьком і бабусею, укладена декларація з лікарем, на профогляд у 2021 році дитина приходила у супроводі матері, щеплення за віком, хронічні захворювання відсутні.

Згідно довідки директора школи №2 ОСОБА_10 від 26.11.2021 року ОСОБА_7 проживає з батьком і бабусею, до школи ходить самостійно, без поважних причин заняття не пропускає, під час дистанційних занять завжди був на зв`язку.

З психолого-педагогічної характеристики учня 4-а класу ОСОБА_1 , встановлено, що фізичний розвиток та стан здоров`я дитини відповідає віковій нормі, добре розвинений, хворіє рідко. Вихованням та контролем за навчанням займаються батько і бабуся. Батько завжди в курсі подій в школі, відвідує батьківські збори. Мати життям, навчальними досягненнями дитини не цікавиться, рідко відвідує сина. ЇЇ візити негативно впливають на поведінку дитини ( хлопчик стає запальним, замкнутим, має підвищений рівень тривожності). Данило бере активну участь у шкільному житті, вдома грає з батьком у шахи, відвідує гурток в ЦДЮТ.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, судом першої інстанції враховано приписи статей 11,13 Закону України «Про охорону дитинства» , ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості;

У справі Хант проти України (рішення від 7 грудня 2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78)". У цьому рішенні також зазначено, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Приймаючи до уваги право дитини на проживання у сім`ї, враховуючи поведінку відповідачів, які не втратили інтересу до дитини, припинили вживати спиртні напої, мати, яка з вересня 2021 року не проживає з сином, постійно відвідує сина, колегія суддів дійшла висновку про те, що позбавлення батьківських прав відповідачів не буде сприяти позитивному результату у долі дитини.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді: