ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4274/22 Справа № 191/2081/21 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді Новікової Г.В.

суддів Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Панасенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року (ухвалене під головуванням судді Твердохліб А.В. у м. Синельникове Дніпропетровської області) у справі №191/2081/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що йому на праві власності належать земельні ділянки, розташовані на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, площею 9.370 га, кадастровий номер: -02-004-0010 та площею 6.840 га., кадастровий номер : :01:002:0022.

23.06.2016 року між ним та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 6.840 га, кадастровий номер : :01:002:0022. Відповідно до умов зазначеного договору орендна плата встановлювалась у грошовій формі в розмірі 15 000 грн. на рік і повинна сплачуватись не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором передбачалась сплата пені у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

13.05.2013 року між ним та відповідачем укладено ще один договір оренди земельної ділянки площею 9.370 га, кадастровий номер: :02:004:0010. Відповідно до умов цього договору орендна плата встановлювалась у грошовій формі в розмірі, що становить 6 000 грн. за кожен рік використання і повинна сплачуватись не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

17 липня 2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до договору оренди б/н від 13 травня 2013 року, якою було продовжено строк оренди земельної ділянки до 31.12.2024 року; змінено розмір орендної плати на 22 347,83 грн..

Відповідачем неодноразово порушувались строки виплат орендної плати, зокрема за 2013 рік (з запізненням майже на 6 місяців) та за 2017 рік (з запізненням майже на 3 місяці), а також має місце несплата орендної плати за 2018 та 2019 роки, у зв`язку із чим позивач змушений був звернутись до суду. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 січня 2020 року стягнуто з ТОВ «Дніпроагроальянс» на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 36 000 грн..За рішенням суду відповідач ніяких виплат не провів.

Заборгованість орендної плати за 2020 рік згідно вищевказаної додаткової угоди, за договором від 13 травня 2013 року 22347,83грн., за договором від 23 червня 2016 року - 15 000 грн.. Всього заборгованість складає 37 347,83 грн. та пеня в розмірі 0.01 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Таким чином відповідачем частково не сплачено орендну плату за 2013-2017 роки та зовсім не сплачено за 2018- 2019 роки, яка була стягнута судовим рішенням, та яке не виконано. Також не сплачено орендну плату за 2020 рік в сумі 37 347,83 грн.

Просив розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним і ТОВ «Дніпроагроальянс» 13 травня 2013 року та зобов`язати ТОВ «Дніпроагроальянс» негайно передати йому земельну ділянку загальною площею 9,37 га, що розташована на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:004:0010 в стані, придатному для цільового використання; розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним і ТОВ «Дніпроагроальянс» від 23 червня 2016 року та зобов`язати останнього негайно передати земельну ділянку загальною площею 6,84 га, що розташована на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0022, в стані, придатному для цільового використання; стягнути з ТОВ «Дніпроагроальянс» на його користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2020 рік в розмірі 37 347,83 грн.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Дніпроагроальянс» 13 травня 2013 року та зобов`язано ТОВ «Дніпроагроальянс» негайно передати позивачу земельну ділянку загальною площею 9,37 га, що розташована на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:004:0010, в стані, придатному для цільового використання.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Дніпроагроальянс» 23 червня 2016 року та зобов`язано ТОВ «Дніпроагроальянс» негайно передати позивачу земельну ділянку загальною площею 6,84 га, що розташована на території Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0022, в стані, придатному для цільового використання.

Стягнуто з ТОВ «Дніпроагроальянс» на користь ОСОБА_1 , заборгованість по виплаті орендної плати за 2020 рік в розмірі 37 347,83 грн. та судовий збір у розмірі 2724 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року заяву ТОВ «Дніпроагроальянс» про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року залишено без задоволення з тих підстав,що відповідача про час та місце слухання справи було повідомлено належним чином відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та, що в заяві не наведено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року в абзаці четвертому резолютивної частини заочного рішення від 24 листопада 2021 року, після цифр і слів «83 коп.» доповнено: «яка складається з заборгованості у сумі 22347 грн. 87 коп. за договором оренди земельної ділянки від 13 травня 2013 року та додаткової угоди від 17 липня 2017 року (земельна ділянка кадастровий номер :02:004:0010, площею 9,37 га) та заборгованості у сумі 15 000 грн. 00 коп. за договором оренди земельної ділянки від 23 червня 2016 року (земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0022, площею 6,84 га)».

В апеляційній скарзі ТОВ «Дніпроагроальянс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що відсутні підстави вважати простроченою оплату за 2020 рік, оскільки позивачу пропонувалось отримати орендну плату через каси підприємства, про що він до речі сам зазначав. Крім того, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказано, які саме пункти договорів оренди порушуються у разі здійснення такої оплатив в офісі відповідача. Зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів того, що він звертався до відповідача, але йому було відмовлено у виплаті орендної плати для встановлення систематичності.

Умовами договору не передбачені реквізити для сплати орендної плати у безготівковому порядку, а тому вона здійснюється в готівковому порядку за місцем знаходження відповідача відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Обов`язок орендаря здійснювати виплату орендної плати кореспондується з обов`язком орендодавця отримати таку плату у відповідності до умов договору. А тому вважає, що ігнорування орендодавцем запрошення до офісу орендаря для отримання орендної плати є відмовою у прийнятті належного виконання зобов`язання, а отже прострочення боржника (орендаря) не настає і відповідності до ч.2 ст. 613 ЦПК України зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Вважає, що поведінка орендодавця щодо не отримання оплати за договором оренди свідчить про його незацікавленість та виключає системність, яка є підставою відповідно до положень ст.141 ЗК України для припинення користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору оренди.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів та довідка про доставку SMS (а.с.147-149)

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено систематичність несплати орендної плати відповідачем, а отже наявні підстави для розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок та стягнення орендної плати за 2020 рік .

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку, серія І-ДП №017781, виданого 23.07.2001 року ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 6,840 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, кадастровий номер: :01:002:0022.

Згідно із витягом з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №117863 від 18.03.2004 року ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 9.370 га, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, кадастровий номер: :02:004:0010.

13 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,370 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, кадастровий номер: :02:004:0010.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 13.05.2013 року, ОСОБА_1 було передано ТОВ «Дніпроагроальянс» земельну ділянку площею 9,374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, кадастровий номер: :02:004:0010, у стані придатному для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 4.1 Договору оренди від 13 травня 2013 року визначено, що за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі 6 000,00 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року за місцем знаходження орендодавця.

23 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,840 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, кадастровий номер: :01:002:0022.

Згідно копії акту приймання-передачі земельної ділянки від 23.06.2016 року, ОСОБА_1 було передано ТОВ «Дніпроагроальянс» земельну ділянку площею 6,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради, кадастровий номер: :01:002:0022, у стані придатному для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 4.1 Договору оренди від 23 червня 2016 року визначено, що за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі 15000 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року за місцем знаходження орендодавця.

17 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс» було укладено Додаткову угоду до договору оренди б/н від 13 травня 2013 року, якою було змінено п.п.3.1 та зазначено,що земельна ділянка надається в оренду строком до 31.12.2024 року та п.п.4.1 за яким розмір орендної плати за орендовану земельну ділянку складає 22 347,83 грн. (у розмір орендної плати входить податок на землю та військовий збір в розмірі згідно чинного законодавства) також в цій додатковій угоді зазначено, що вона є невід`ємною частиною основного договору від 13 травня 2013 року, усі інші умови договору оренди залишаються чинними.

Згідно п. 12.3 Договору оренди від 23 червня 2016 року дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Аналогічне положення містить і Договір оренди від 13 травня 2013 року у п.12.3.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 22.09.2020 року, стягнуто з ТОВ «Дніпроагроальянс» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 36 000 грн., яка до цього часу не виплачена і це нічим не спростовано .

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що має місце систематична невиплата орендної плати позивачеві за 2018,2020 роки,що є підставою для розірвання договору оренди земельних ділянок.

Висновок суду узгоджується з положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст. 526 ЦК України.

Так, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією з істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Таку правову позицію містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років.

Систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Така правова позиція викладена у постановіВерховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено систематичну несплату орендної плати відповідачем в період 2018- 2020 роках, чим було позбавлено позивача того, на що він розраховував при укладенні договору,що є істотним порушенням його прав та спричинило шкоду у вигляді реальних збитків.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилається на те, що ТОВ «Дніпроагроальянс» не було сплачено на його користь орендної плати за договорами оренди землі від 13.05.2013 року та 23.06.2016 року за 2018-2019 роки, що встановлено рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року та за 2020 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.4.1 Договору оренди землі від 23.06.2016 року орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 15000 грн. та сплачується один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року за місцем знаходження орендодавця. При цьому виплата орендної плати оформлюється письмово.

Аналогічні положення містить Договір оренди земельної ділянки від 13.05.2013 року, тільки її розмір з урахуванням додаткової угоди від 17.07.2017 року складає 22 347,83 грн.

Таким чином у зазначених договорах чітко прописано порядок сплати орендної плати за користування земельними ділянками позивача. Зазначені положення спростовують доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач повинен був з`явитись до офісу відповідача для отримання орендної плати, оскільки остання здійснюється за місцем знаходження орендодавця. Крім того, у договорах оренди від 13.05.2013 року та 23.06.2016 року встановлено альтернативну можливість орендаря за бажанням орендодавця сплачувати у натуральному або відробітковому виражені, що оформлюється відповідними актами (п.4.2)

Оскаржуючи судове рішення, відповідач не спростував наявність систематичної несплати орендної плати.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

У ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оскаржуючи заочне рішення суду першої інстанції, відповідач не спростував належними та допустимим доказами факт відсутності заборгованості зі сплати орендної плати позивачу за користування земельними ділянками у 2018, 2019, 2020 році, що свідчить про систематичне порушення умов договору оренди, а як наслідок наявності підстав для розірвання таких договорів оренди .

Доводи апеляційної скарги з приводу ухилення позивача від отримання орендної плати не підтверджуються матеріалами справи та жодних доказів такої поведінки орендодавця відповідачем не надано. Крім того слід зазначити, що відповідно до положень ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Зазначена норма надає за певних умов право добросовісному кредитору виконати свій обов`язок іншим шляхом, ніж надання орендної плати особисто орендодавцю. Однак таких дій ТОВ «Дніпроагроальянс» також не було здійснено.

При цьому слід зазначити, що ці положення не свідчать про обов`язковість таких дій, а лише регламентують можливу поведінку орендаря та нотаріуса. Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду своїй від 09.12.2019 року у справі №709/1089/17).

Та обставина, що позивач не звертався до орендаря з вимогами про погашення наявної по орендній платі заборгованості, про що вказує апелянт, сама по собі не спростовує існування систематичної несплати орендної плати по договору та не позбавляє власника земельної ділянки права у судовому порядку вимагати розірвання договору оренди землі за наявності до того підстав.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договорів оренди, обґрунтованою є й інша вимога, зокрема щодо зобов`язання ТОВ «Дніпроагроальянс» передати позивачу належні йому земельні ділянки кадастровий номер: -02-004-0010 та кадастровий номер : :01:002:0022, в стані, придатному для цільового призначення, що фактично є похідною від первісної вимоги і має на меті відновлення прав позивача після розірвання вищезазначених договорів.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за оренду плату за 2020 рік, суд апеляційної інстанції вважає, що враховуючи наявні в матеріалах справи договори оренди та додаткову угоду, суд першої інстанції правомірно стягнув її у розмірі 37 347,83 грн. (15 000,00 + 22347,83).

Таким чином доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку апелянта свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволені позову. Проте такі аргументи належним чином перевірені судом першої інстанції та спростовані під час розгляду справи з урахуванням установлених конкретних обставин.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі та передачі її позивачу із виплатою заборгованості за орендну плату.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст.368, 375, 381, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» залишити без задоволення.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: