Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/598/22
Номер проведження 2/508/232/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у судовому засіданні в смт. Миколаївка цивільну справу у підготовчому загальному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради, Березівського району, Одеської області про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В :

12.06.2013 року чоловік позивачки ОСОБА_2 , громадянин України, помер у м. Хомутов в Чеській республіці, де він знаходився і проживав разом з позивачкою. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять його права засновника на Фермерське господарство «СВОБОДА - Л.В.», ідентифікаційний код юридичної особи - 38429589, місцезнаходження якого Одеська область, Миколаївський район, с. Амбарів, вул. Шевченка, будинок 3.

У встановлений законом строк вона подала до нотаріальної контори ( приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба Олега Анатолійовича ) заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило. Роз`ясненням про звернення до суду від 21 листопада 2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом післяс мерті чоловіка та рекомендовано звернутися до суду.

В пункті 1 Розділу Майно Господарства Статуту Фермерського господарства «СВОБОДА-Л.В.» зазначено, що майно Господарства (складений капітал) складається з будівель, споруд, облаштування, матеріальних цінностей, цінних паперів, продукції, виробленої Господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права ( в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

За період діяльності ФГ розмір статутного фонду не змінювався та не розподілявся між членами господарства.

Відповідно пункту 1 Розділу Загальні Положення Статуту Фермерського господарства «СВОБОДА- Л.В.» засновниками Фермерського господарства «СВОБОДА-Л.В.» є: - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань статутний капітал Фермерського господарства «СВОБОДА-Л.В.» ідентифікаційний код юридичної особи 38429589 - складає 0.00 гривень.

Законом України «Про фермерське господарство», встановлено, що складений капітал фермерського господарства складається з його майна. Фермерське господарство «СВОБОДА-Л.В.» не має статутного капіталу, розподіленого на частки, та засноване виключно на праві власності на майно та праві користування земельними ділянками.

Як спадкоємець першої черги спадкування за законом вона не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника даного фермерського господарства, а тому змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту, які пов`язані із зміною засновників вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_2 .

Оскільки права засновника Фермерського господарства «СВОБОДА-Л.В.» ОСОБА_2 є майновими правами, то вони входять до складу спадщини після його смерті.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Миколаївської селищної ради, Березівського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність.

Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право на майнові права засновника Фермерського господарства «СВОБОДА-Л.В.», як цілісного майнового комплексу, , місцезнаходження якого АДРЕСА_1 , які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Данні обставини підтверджується матеріалами справи копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ( а.с. 5 - 7 ), копією паспорта ОСОБА_1 ( а.с. 8 - 10 ), копією інформаційного листа приватного нотаріуса Сологуб О.А. ( а.с. 11 ), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 ( а.с. 12 ), копією декларації ( а.с. 13 14 ), копією Статуту ФГ «СВОБОДА - - Л.В.» ( а.с. 15 19 ).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ч. 1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка, як дружина, є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 328 ч. 2 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Частиною 2 цієї статті зазначено, що фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст.8 ЗУ «Про фермерське господарство»).

Статтею 22 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України.

Відповідно до норм п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств.

Як вбачається зі змісту Статуту, на момент реєстрації в 2013 році та на період його діяльності за життя одного з засновників ОСОБА_2 , статутного капіталу господарства не було. Також вбачається, що у позивача, як співзасновника фермерського господарства, не має частки в статутному капіталі. Майно фермерського господарства формується із майна, майнових прав у складеному капіталі господарства. Отже і об`єктом спадкування господарства є майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства. Складений капітал фермерського господарства за нормами ЗУ «Про фермерське господарство» розглядається, як цілісний майновий комплекс.

У постанові від 21.01.2020 року у справі N 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом №973-ІV.

Відповідно до правових висновків зроблених у пунктах 51.2. та 63постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) Велика Палата Верховного Суду вказала, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства як юридичної особи право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав саме для ведення такого господарства його засновник, переходить до цього господарства. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування,а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Відповідно до правового висновку зроблених Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) зазначено, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства, а не визнання права на цілісний майновий комплекс.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 200/10400/18 (провадження № 61-6134св20).

Керуючись ст. ст. 19; 77; 200; 247; 258; 263; 268; 273; 354 ЦПК України, ст. ст. 1217; 1218; 1220; 1223; 1261; 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради, Березівського району, Одеської області про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право на майнові права засновника Фермерського господарства «СВОБОДА-Л.В.», як цілісного майнового комплексу, , місцезнаходження якого АДРЕСА_1 , які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутньою в судовому засіданні, з дня отримання копії рішення до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, відповідно до п. п. 15.5) п. п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, який передбачає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Горобець В.Л.