Дата документу 15.11.2022 Справа № 335/8824/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/8824/20 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
№ 22-ц/807/1881/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Ільїна Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Усенко Антона Володимировича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вознесенівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті матері позивача, єдиним спадкоємцем першої черги за законом був саме позивач.

Позивач не був зареєстрований разом із матір`ю на момент її смерті, проте завжди проживав разом із нею у зазначеній квартирі, що підтверджується зокрема тим, що протягом всього часу позивачем здійснювалася оплата комунальних послуг за період з 2000-2020 років, що підтверджується копіями квитанції та листами установ, які надають комунальні послуги щодо відсутності заборгованості за вказаний період. Крім того, правовстановлюючі документа на спадкове майно знаходиться у позивача.

У квітні 2020 р. він звернувся до державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері з урахуванням того, що він на підставі п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) фактично вступив в володіння та управління спадковим майном. Однак, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва з тих підстав, що за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 21.02.2020 року за №04-07/3/1784, ОСОБА_2 , 1937 року народження, зареєстрована в АДРЕСА_1 з 06.03.1991 року. 15.01.2001 року, разом з нею позивач не був зареєстрований, таким чином спадкоємець на момент смерті за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, а також заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подавав.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 (1937 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, до складу якого входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Усенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність висновків суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлені такі фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2000, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради, актовий запис № 11511 від 24.12.2000. У свідоцтві вказано причину смерті - гостре отруєння етиловим алкоголем.

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва № 967 від 18.04.1994, виданого виконкомом Орджонікідзевської районної ради, зареєстрованим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 17.11.1994 року.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.08.1966, виданим Орджонікідзевським райбюро ЗАГС, актовий запис № 1813 від 29.06.1959.

Відповідно до копії паспорту позивача, з 11.03.2008 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Даних про місце реєстрації заявника до 11.03.2008, зокрема і станом на час смерті ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Згідно із відповіддю Департаменту реєстраційних послуг від 21.02.2020 № 04-07/3/1784 на запит державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , 1937 року народження, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.03.1991 по 15.01.2001. Разом із нею на день смерті зареєстровані особи відсутні.

02.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольської К.К. від 17.04.2020 № 476/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину заявникові відмовлено (а.с. 74). У постанові зазначено, що ОСОБА_1 на момент смерті за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, а також заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подав.

Аналізуючи законність оскаржуваного судового рішення, судова колегія виходить з наступного.

На підтвердження факту прийняття спадщини заявник надав квитанції на оплату комунальних послуг, датовані 2009, 2010, 2011, 2018, 2019, 2020 рр., які не можуть бути враховані судом як докази, оскільки не свідчать про вступ в управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а підтверджують факти здійснення оплат за комунальні послуги починаючи з 2009 року, тобто через 9 років після смерті спадкодавця.

Разом із тим, за відсутності інших доказів, квитанції про оплату комунальних послуг є недостатніми для підтвердження факту прийняття спадщини.

Від допиту свідків, позивач та його представник відмовились.

Крім того, з матеріалів спадкової справи випливає, що листом від 04.10.2004 Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя звернулась до завідуючої Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, в якому просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на користь держави на вказану квартиру. Зазначений лист і став підставою для заведення спадкової справи.

Разом з тим, судова колегія враховує наступне.

Свідоцтво про право на спадщину жодній особі не видавалося.

На час звернення позивача до суду набув чинності цивільний кодекс в редакції 2003 року, який по іншому визначав порядок набуття прав на спадкове майно у разі відсутності спадкоємців.

Стаття 1277 ЦК передбачає випадки, коли суд може визнати спадщину відумерлою:

- за законом і за заповітом відсутні спадкоємці;

- спадкоємці є, але їх усунуто від права на спадкування;

- такі особи відмовилися приймати спадщину або просто не прийняли в установлений термін.

Таким чином, при якщо з вказаних вище причин відсутні спадкоємці, майно деякий період нікому не належить і така спадщина, може бути визнаною відумерлою.

Тож місцева рада, на яку покладено обов`язок щодо упорядкування статусу нерухомого майна, не є спадкоємцем, натомість уповноважена представляти територіальну громаду у питаннях визначення права на відумерле майно.

Нерухоме майно переходить у власність територіальної громади не в порядку спадкування а за законом.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, при ухваленні рішення щодо спадщини, яка відкрилась підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 р.

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За вимогами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З спадкової справи вбачається, що 4.10 2004 року ДПІ в Орджонікідзевському районі Запоріжжя на підставі п.12 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу» подали заяву про видання свідоцтва про спадщину на користь держави.

Відтак саме держава є особою, яка успадкувала (або мала право успадкувати) майно за відсутності спадкоємців за порядком, який був визначений ЦК 1963 р

Наразі позивач оспорює право власності інших осіб та вимагає визнання його спадкоємцем, посилаючись на те. Що він проживав разом зі спадкодавцем а відтак фактично вступив у володіння спадковим майном.

На даний час ДПІ не має повноважень щодо вирішення долі спадкового майна та неможе бути належним відповідачем в справі.

В силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд був позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду справи залучити належного відповідача до участі у справі з відповідним оформленням цієї процесуальної дії згідно зі ст. 33 ЦПК України, адже відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відтак оскаржуване судове рішення підлягає касуванню, що не перешкоджає позивачеві заявити аналогічний позов до належного відповідача.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2022 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков