справа №462/8380/14-ц
УХВАЛА

03 листопада 2022 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Петришак С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ОСОБА_1 04.10.2022 року звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий лист №462/8380/14-ц, виданий 11.11.2016 року Залізничним районним судом м.Львова, таким, що не підлягає виконанню; стягнути із Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) на його користь 25755,92 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що постановою державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львова ГТУ МЮ у Львівській області від 08.08.2019 року відкрито виконавче провадження №59742765 на підставі виконавчого листа №462/8380/14-ц, виданого 11.11.2016 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 32719 дол. США заборгованості за кредитним договором №0 від 27.07.2007 року, пені у розмірі 4490,71грн., та 3645 грн. судового збору. 28.11.2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Галицька фінансова компанія» укладено Договір факторингу №2019/11-2, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» набуло право грошової вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 28.11.2019 року між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення прав вимоги №39/19, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» відступило ОСОБА_2 право вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 28.11.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про припинення зобов?язання за кредитним договором №0 від 27.07.2008 року переданням відступного. Таким чином, застосування новим кредитором та боржником ст.600 ЦК України, шляхом укладення договору про припинення зобов?язання за кредитним договором №0 від 27.07.2008 року переданням відступного, є тим правоприпиняючим фактором, що припиняє зобов?язання боржника із повернення новому кредитору суми заборгованості, визначеної виконавчим листом №462/8380/14-ц, виданого 11.11.2016 року Залізничним районним судом м.Львова, та є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Також зазначив, що в рамках виконавчого провадження №59742765 було вжито заходи із звернення стягнення на рухоме майно боржника, шляхом реалізації на електронних торгах автомобіля марки «Mercedes-Benz 209D», номерний знак НОМЕР_1 . Переможець електронних торгів ОСОБА_3 перерахував на депозитний рахунок Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) кошти за вказаний автомобіль у розмірі 25755,92 грн. У зв?язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Представник Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) Стасишин А.Р. 03.11.2022 року подала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що Залізничний ВДВС у м.Львові ЗМУМЮ (м.Львів) не погоджується із позицією боржника, оскільки наведені у заяві обставини свідчать про підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні (стягувача), однак не може слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до листа №25-1-01/12049 від 15.02.2021 року АТ «УкрСиббанк» повідомив, що право вимоги за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 , відступлено на користь ТОВ «Галицька Фінансова Компанія». Проте, станом на 03.11.2022 року на адресу Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) не надходило інформації про звернення ТОВ «Галицька Фінансова Компанія» в суд про заміну сторони виконавчого провадження №59742765. Про те, що між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення прав вимоги №39/19 державному виконавцю Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ ( м.Львів) Гнатишин Н.Б. стало відомо із заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Сторони, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до положень ч.3 ст.432 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви. При цьому боржник ОСОБА_1 14.10.2022 року подав клопотання, в якому просить розгляд заяви провести за його відсутності.

Вивчивши матеріали заяви, перевіривши матеріали справи №462/8380/14-ц, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.10.2015 року, яке набрало законної сили, рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26.06.2015 року в частині солідарного стягнення скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 32719 дол. США заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 року та пеню у розмірі 4490,71 грн., а також 3654 грн. судового збору. На виконання даного рішення 11.11.2016 року видано виконавчий лист №462/8380/14-ц.

08.08.2019 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного управління юстиції у Львівській області Стасулою Р.М. відкрито виконавче провадження №59742765 з примусового виконання виконавчого листа №462/8380/14-ц від 11.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 845423,92 грн.

28.11.2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Галицька фінансова компанія» укладено Договір факторингу №2019/11-2 відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» набуло право грошової вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с.91-96)

28.11.2019 року між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення прав вимоги №39/19, відповідно до якого ТОВ «Галицька фінансова компанія» відступило ОСОБА_2 право вимоги за договором кредиту №0 від 27.07.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с.97-99).

28.11.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про припинення зобов?язання за кредитним договором №0 від 27.07.2008 року переданням відступного (а.с.100-101).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної процесуальної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов?язок боржника відсутній повністю чи частково у зв?язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов?язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов?язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов?язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов?язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов?язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов?язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов?язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред?явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред?явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Саме на суд покладено обов?язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №2-4671/11 від 20 лютого 2019 року.

Обов?язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов?язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги 5 ЦК України.

Відповідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов?язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов?язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов?язань переданням відступного (ст. 600 ЦК України), зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу (ст. 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України).

Отже, матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення обов?язку боржника з підстав, визначених законом - статтями 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст.600 ЦК України, зобов?язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Отже, враховуючи імперативні приписи ст.129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України щодо обов?язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 432 ЦПК України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав, які надають виконавцю право закінчити виконавче провадження, до таких випадків, зокрема, належить, визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наведене свідчить, що чинне законодавство не забороняє сторонам досягти домовленості щодо припинення зобов?язання після прийняття судового рішення та відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання. Разом з цим, Закон України «Про виконавче провадження» містить вимоги, дотримання яких є обов?язковим для закінчення виконавчого провадження у тих випадках, коли судове рішення виконано у спосіб інший, ніж зазначено у виконавчому документі.

Разом з тим, стягувачем у виконавчому листі №462/8380/14-ц від 11.11.2016 року, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, є ПАТ «УкрСиббанк», докази заміни сторони виконавчого провадження стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на стягувача ТОВ «Галицька фінансова компанія», та в подальшому стягувача ТОВ «Галицька фінансова компанія» на стягувача ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20) викладено правову позицію, за змістом якої питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішення цього питання повинен дослідити обставини правонаступництва та не може обмежитись встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Також, у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 815/1303/17 зазначено, що заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження).

Таким чином суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки договір про припинення зобов?язання за кредитним договором №0 від 27.07.2008 року переданням відступного укладений між боржником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не є стороною виконавчого провадження №59742765, відкритого на виконання виконавчого листа, який боржник просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Слід зазначити, що оскільки виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа №462/8380/14-ц, виданого 11.11.2016 року Залізничним районним судом м.Львова, і стягувачем у даному виконавчому провадженні є АТ «УкрСиббанк», а тому боржник ОСОБА_1 першочергово мав звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, і лише після задоволення вказаної заяви ОСОБА_1 мав право ставити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Без вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає передчасною заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому заява в частині стягнення із Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) 25755,92 грн. також не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.258-260, 353, 354, 432 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.11.2022 року.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний