Справа № 336/5884/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

08 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Представник заявника 03.11.2022 звернувся до суду із вказаною заявою в порядку наказного провадження, за змістом якої просить видати судовий наказ про стягнення на користь ТОВ ««Запоріжгаз збут» з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 1 203,83 гривні за період з 01.11.2019 по 30.04.2022, а також судових витрат у сумі 248,10 гривень.

На виконання ч.5 ст.165 ЦПК України 04.11.2022 до суду на запит надійшов витяг з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо адреси реєстрації місця проживання боржника, за даними якого ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, розглянувши заяву із доданими документами, суддя дійшла висновку про те, що наявні підстави для відмови у видачі судового наказу у зв`язку із таким.

За нормою п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Так, заявник вказує на укладення договору про постачання природного газу побутовим споживачам шляхом заявочного приєднання побутових споживачів до його умов. При цьому, за змістом заяви, послуги з постачання природного газу надаються за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, за адресою фактичного споживання послуг боржником ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За нормою ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як передбачено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі№ 638/1988/17, провадження № 61-30812св18, - правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Предметом позову у справі, що переглядалась, були зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, як зазначено у постанові, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Постачання природного газу так само пов`язано із наданням послуг за місцем знаходження нерухомого майна, що відповідно до даної заяви про видачу судового наказу територіально відноситься до Дніпровського району м.Запоріжжя, що свідчить про порушення заявником правил підсудності.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити та роз`яснити положення ч.1 ст.166 ЦПК України.

Керуючись ст. 160-166, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вказаної підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою до належного суду в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Ухвала суду складена та підписана 08.11.2022.

Суддя Л.А. Вайнраух