Провадження № 2/761/1825/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю: секретаря Корнійчук Є.Т.,

від відповідача: представник ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом

позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (ЄДРПОУ: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_4 адреса для листування: АДРЕСА_5),

відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року КП ВОКР (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (надалі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Предметом позову є:

1. Заборгованість за спожиті до 30.04.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 26882,88 грн.;

2. Заборгованість за спожиті до 30.04.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1005,31 грн.;

3. Інфляційну складову боргу у розмірі 1676,72 грн., та 3% річних у розмірі 1200,84 грн.;

4. Заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 45791,72 грн.;

5. Заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 1623,02 грн.;

6. Інфляційну складову боргу у розмірі 888,40 грн., та 3% річних у розмірі 1204,19 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, інфляційні втрати та три проценти річних, які надавалися за адресою АДРЕСА_2 .

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що вважає безпідставним нарахування плати за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води до жовтня 2016 року, у зв`язку із тим, що набув право власності на квартиру лише у жовтні 2016 року, а тому не міг бути споживачем ЖКП. Крім того, зазначив, що у відповідній квартирі з моменту вводу будинку в експлуатацію централізоване опалення взагалі не підключалось. Просив застосувати строки позовної давності до заборгованості, що виникла до вересня 2017 року. Крім того, вважає, що позивачем не доведено правильність нарахування за послуги з централізованого опалення. Зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України і до його припинення, забороняється нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за ЖКП.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання, яке відбулось 10.11.2022 року, представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 10.11.2022 року, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 , та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва її від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

З 01.05.2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

На виконання вимог закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34(5085).

Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Такі договори є договорами приєднання, а отже, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг.

Позивач посилається на те, що відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлявся, проте своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого, утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1005,31 грн., та за спожиті до 01 травня 2018 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 26882,88 грн., та у зв`язку із чим, позивачем нараховано: інфляційну складову боргу у розмірі 1676,72 грн., та 3% річних у розмірі 1200,84 грн.

Крім цього, з 01.05.2018 року утворилась заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення у розмірі 45791,72 грн., та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 1623,02 грн., та у зв`язку із чим, позивачем нараховано: інфляційну складову боргу у розмірі 888,40 грн., та 3% річних у розмірі 1204,19 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

За змістом ст. 29 Закону, надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Відповідно до пункту 8 Правил послуг надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на підставі типового договору.

В позовній заяві, позивачем зазначено, що в газеті «Хрещатик» за 28.03.2018 року опубліковано договір про надання послуг, який відповідає змісту типового договору і є договором приєднання і який може бути укладений шляхом приєднання до нього відповідача, як споживача, копію якої додано до матеріалів справи.

Також зазначено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 , підключений до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає КП «Київтеплоенерго».

Відповідач від послуг опалення та постачання гарячої води не відмовлявся, від вказаних мереж не відключався.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі. Якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

З 01.05.2018 року позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Вказане відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом.

В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги не вносить, що привело до виникнення заборгованості в розмірі 80273,08 грн.

При зверненні до суду позивач зазначив, що розрахунок заборгованості був здійснений за тарифами, які закріплені в Розпорядженнях КМДА:

- № 700 від 26 квітня 2018 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»;

- № 1294 від 23 липня 2018 року « Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»;

- № 2340 від 22 грудня 2018 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води Комунальному підприємству Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адмінінстарції ) «Київтеплоенерго».

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з того, що відповідач нерегулярно вносить плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за послуги централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог.

В той же час, суд погоджується з доводами відповідача про необхідність застосування строків позовної давності до періоду нарахування заборгованості за послуги з центрального опалення у період постачання до 30.04.2018 року.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 18.09.2020 та просить стягнути заборгованість станом на 31.03.2020.

Отже, задоволенню підлягають вимоги про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення за період з 18.09.2017 по 30.04.2018, у розмірі 22886,53 грн.

Щодо застосування строків позовної давності до періоду нарахування заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх застосування, у зв`язку із перериванням строків позовної давності, що вбачається із розрахунку заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який було здійснено судом, заборгованість ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги складається з:

1. Заборгованості за спожиті з 18.09.2017 по 30.04.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 22886,53 грн.;

2. Заборгованості за спожиті з 01.10.2016 по 30.04.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1005,31 грн.;

3. Заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.03.2020 послуги з централізованого опалення у розмірі 45791,72 грн.;

4. Заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.03.2020 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1623,02 грн.;

5. Інфляційні витрати за спірний період у розмірі 2565,12 грн.;

6. 3% річних за спірний період у розмірі 2405,03 грн.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також, доказів того, що відмовлявся від послуг опалення та постачання гарячої води, та відключився від вказаних мереж у встановленому законом порядку, крім цього, врахувавши строк позовної давності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог, в зв`язку з чим, вони підлягають частковому задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 22886 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 53 коп. заборгованості за спожиті з 18.09.2017 по 30.04.2018 послуги з централізованого опалення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 45791 (сорок п`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 72 коп. заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.03.2020 послуги з централізованого опалення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 1005 (одна тисяча п`ять) грн. 31 коп. заборгованості за спожиті з 01.10.2016 по 30.04.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 1623(одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 02 коп. заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.03.2020 послуги з централізованого постачання гарячої води.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 2565 (дві тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 12 коп. інфляційних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) грн. 03 коп. - 3 % річних.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 1867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. 21 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2022 року.

Суддя: