Справа № 591/864/22
Провадження № 2/591/1413/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Сидоренко А.П.
з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 591/864/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми Сумської міської ради» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування квартири від 24 грудня 2009 року вона є власником квартири по АДРЕСА_1 .
02 листопада 2012 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У 2019 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично були припинені сімейні відносини, а в 2020 році за рішенням Зарічного районного суду м. Суми було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з останнього було стягнуто аліменти на утримання дитини.
З вересня 2019 року ОСОБА_2 припинив проживати за адресою АДРЕСА_1 , але продовжує бути зареєстрованим у вказаній квартирі. Відповідач не проживає у вказаній квартирі без поважних причин, не сплачує за комунальні послуги, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей відповідача у квартирі немає, квартирою він не цікавиться. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу не чиняться. Відповідач з 2019 року поживає у Росії, та позиціонує таке проживання в соціальних мережах.
Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2022 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 20 квітня 2022 року, о 09 год. 00 хв.
Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.
Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 08 вересня 2022 року, 09 год. 40 хв.

08 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 27 жовтня 2022 року, 09 год. 20 хв. у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, відсутністю відомостей про його належне сповіщення про час та дату судового розгляду справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Зі згоди позивачки, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 24 грудня 2009 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 3).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02 листопада 2012 року зареєстрували шлюб, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4).

Згідно довідки Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» від 09 лютого 2022 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2020 року у справі №591/953/20 (а.с.6-7).

Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачка чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником.

Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі.

Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано.

Суд, вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

В той же час, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що при подачі заяві було внесено суму судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (2521 грн. 50 коп.), підлягає поверненню надмірно сплачений судовий збір в сумі 1529 грн. 10 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір відповідно до квитанції №0.0..1 від 19 липня 2021 року в сумі 1529 грн. 10 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми «Сумської міської ради», місцезнаходження: м. Суми, вул. Горького, буд. 2.

Суддя А.П.Сидоренко