Справа № 932/3591/22
Провадження № 2/932/1318/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору на надання правової допомоги, стягнення сплаченого гонорару та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаним позовом.

02 листопада 2022 року за запитом суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач не дотрималась вимог пункту 6, 7, 9 та 10 статті 175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому, пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом стражданнями позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, зокрема, докази погіршення фізичного та душевного здоров`я, втрати ділової активності, спокою та рівноваги.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач не надала розрахунок та обґрунтування заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Окрім цього, ОСОБА_1 при пред`явлені позову були заявлені, зокрема, дві майнові вимоги: вимога про стягнення на її користь сплаченого гонорару та відшкодування заподіяної моральної шкоди, за кожну окремо позивач повинна була сплатити судовий збір.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року становить 2481 гривня.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, за які повинен бути сплачений судовий збір: про стягнення сплаченого гонорару в розмірі 500 доларів США та відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 101 000 грн.

Судовий збір позивачем сплачено лише за одну майнову вимогу у розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією, що міститься у матеріалах справи.

При цьому суд зазначає, що позивачем не сплачено судовий збір за майнову вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка заявлена позивачем і складає 101 000 грн, 1,5 відсотка ціни позову складає 1515,00 грн.

У зв`язку із цим, приходжу до висновку про неможливість відкриття провадження у справі та залишення позовної заяви без руху для виконання позивачем:

-вимог пункту 6, 7, 9 та 10 частини 2 статті 175 ЦПК України;

-вимог п. 3 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, а саме позивачу у позовній заяві необхідно зазначити, у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується;

-вимог сплати судового збору за заявлену майнову вимогу про відшкодування моральної шкоди, у розмірі 1515,0 грн.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору на надання правової допомоги, стягнення сплаченого гонорару та стягнення моральної шкоди, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору на надання правової допомоги, стягнення сплаченого гонорару та стягнення моральної шкоди, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ