Справа № 354/1331/21
Провадження № 2/354/257/22
У Х В А Л А

02 листопада 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючої судді Ваврійчук Т.Л., за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Магурка», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування п.6.3 та п.п.6.3.1 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24 червня 2016 року, витребування частини земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває справа за вказаним позовом.

17.08.2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді та секретаря судового засідання.

Ухвалою суду від 17.08.2022 року заяву позивача про відвід судді передано до канцелярії суду для визначення судду, в порядку, визначеному ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 18.08.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ваврійчук Т.Л. відмовлено.

Ухвалою суду від 01.09.2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід секретаря судового засідання.

02.11.2022 року від позивача ОСОБА_1 повторно надійшла заява про відвід головуючої судді Ваврійчук Т.Л. В обґрунтування даної заяви зазначено, що з метою з`ясування обставин відкладення підготовчого судового засідання у даній справі, яке було призначене на 16.05.2022 року, викладених в ухвалі суду від 17.08.2022 року представником позивача було подане клопотання про витребування у ПАТ «Укртелеком» письмової інформації з приводу функціонування у суді у період з 09 по 16.05.2022 року мережі інтернет та можливого виходу з ладу сервера автоматизованої системи, модему, CISKO та іншого обладнання, що впливають на безперебійність і функціонування ЄСІТС. Зважаючи на те, що у наданні вказаної інформації на адвокатський запит відмовлено, представник позивача звернувся із відповідним клопотанням про витребуваня вказаних доказів до суду. Дане клопотання було розглянуте у судовому засіданні 10.10.2022 року, проте у його задоволенні ухвалою суду умисно незаконно та безпідставно відмовлено чим позбавлено позивача можливості перевірки підставності відкладення судового засідання 16.05.2022 року та факту порушення головуючою суддею його права на справедливий суд та розгляд справи у розумний строк. Крім цього, під час оголошення представником позивача клопотання про витребування доказів головуючою суддею здійснювалось перешкоджання у його оголошенні з метою недопущення фіксування на технічному записі судового засідання, шляхом словесного перебивання представника позивача, висловлюванні своєї позиції та запереченні наведених представником фактів, що свідчить про порушення суддею принципів здійснення правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також порушенні прав позивача встановлених ст.43 ЦПК України. Наведені факти, на думку позивача свідчить про явне упереджене ставлення головуючої судді до сторони позивача, що унеможливлює реалізацію ним своїх процесуальних прав та подальший розгляд даної справи вказаним суддею.

При вирішенні заяви про відвід суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36,37 ЦПК України.

У відповідності до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу(самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу(самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу-ч.2 ст.36 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляду справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

У відповідності до ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до положень ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 року ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

За таких обставин, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це може бути розцінено як порушення прав особи на справедливий суд.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, не задоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

В обгрунтування повторно поданої заяви про відвід судді позивач послався на незаконність дій головуючої судді, що полягають у безпричинному відкладенні судового засідання у даній справі 16.05.2022 року та подальшій відмові у задоволенні поданого стороною позивача клопотання про витребування доказів з метою перевірки наведених судом обгрунтувань щодо підтвердження фактичного існування підстав для відкладення зазначеного засідання суду, наведених в ухвалі від 17.08.2022 року про визнання необґрунтованим клопотання позивача про відвід судді. Позивачем фактично висловлено незгоду із процесуальними рішеннями судді, що не може слугувати належною підставою для відводу судді.

Разом з тим всі обставини та обґрунтування відводу свідчать про те, що у сторони по справі, а саме у сторони впозивача склалася позиція та думка про необ`єктивність та упередженість судді, а отже завідомо майбутнє законне рішення у справі в будь-якому випадку стороною ставиться під сумнів.

За таких обставин, зважаючи на висловлену позивачем недовіру судді, враховуючи принципи цивільного судочинства, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, виключення будь-яких сумнівів у сторін щодо об`єктивності та неупередженості судді, при розгляді даної цивільної справи, а також для забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід головуючого судді.

У відповідності до ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 14,33, 36-40,41 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді у цивільній справі №354/1331/21 за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Магурка», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування п.6.3 та п.п.6.3.1 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32-5/2016 від 24 червня 2016 року, витребування частини земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії -задовольнити.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу між суддями Яремчанського міського суду Івано-Франківської області в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. Л. Ваврійчук