ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 листопада 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6209/21

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/255/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Перший Український Міжнародний

Банк

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Маринченко О.А. від 13 жовтня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складення повного тексту рішення - 18 жовтня 2021 року, у справі за позовом Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Акціонерне товариство Перший Український Міжнародний Банк звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, станом на 14.05.2021 року, за кредитним договором №01 від 09.02.2017 року в сумі 70 028 грн. 93 коп. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство Перший Український Міжнародний Банк обґрунтовувало тим, що позивач на підставі кредитного договору №01 від 09.02.2017 року видав відповідачу кредитну карту з лімітом овердрафту в сумі 20 000 грн., який 12.07.2017 року було збільшено до 24 800 грн., 10.11.2017 року - збільшено до 29 600 грн., востаннє ліміт овердрафту було збільшено до 30 740 грн. 88 коп. Позивач вказував, що відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.05.2021 року утворилась заборгованість в сумі 70 028 грн. 93 коп., з яких: 30 740 грн. 88 коп. - заборгованість за кредитом, 39 288 грн. 05 коп. - заборгованість за процентами, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також позивач ставив питання про стягнення на свою користь із відповідача судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 270 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.10.2021 року позов Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк (місцезнаходження юридичної особи: вул.Андріївська, 4, м.Київ; ідентифікаційний код юридичної особи - 14282829) заборгованість за кредитом у сумі 30 740 грн. 88 коп. У задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк 996 грн. 53 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк на користь ОСОБА_1 3 927 грн. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 13.10.2021 року в частині задоволених позовних вимог, і ухвалити у вказаній частині нове рішення про відмову банку у задоволенні стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 13.10.2021 року є протиправним, оскільки судом першої інстанції при його ухваленні не дотримано норми права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що обставини підписання кредитного договору, відкриття рахунку, отримання кредитної картки, отримання коштів та користування ними, якими мотивовано рішення суду першої інстанції, у порушення статті 78 ЦПК України, не підтверджені допустимими доказами - оригіналом кредитного договору від 09.02.2017 року та первинними бухгалтерськими документами. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що він повністю заперечував факт підписання ним кредитного договору, копія якого додана банком до позовної заяви, тобто, апелянт ставив під сумнів відповідність вказаної копії оригіналу, і тому просив суд витребувати у позивача оригінал вказаного договору. Суд першої інстанції вказане клопотання задовольнив, і витребував у позивача оригінал кредитного договору. Проте, позивач оригіналу вказаного договору суду не надав, посилаючись на його відсутність, без надання доказів на підтвердження причини відсутності, хоча в позовній заяві зазначав, що оригінали доданих до позову копій знаходяться у нього. Апелянт вказує, що позивач не просив суд витребувати оригінал вказаного договору, а тому поніс ризик настання для себе негативних наслідків, пов`язаних з невчиненням ним процесуальних дій, що відповідає принципу змагальності, який закріплено в ч.4 статті 12 ЦПК України.

В частині відмови у задоволенні вимог заявленого позову рішення суду першої інстанції від 13.10.2021 року апелянтом не оскаржується.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За даних обставин, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 13.10.2021 року у оскаржуваній ОСОБА_1 частині, тобто, в частині задоволення вимог заявленого позову.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.10.2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.124,125), сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 09.02.2017 року ОСОБА_1 підписав заяву №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.7), в якій, зокрема, вказано, що підписанням цієї заяви відповідач підтверджує, що він приймає публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Відповідно до змісту заяви, ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях, надати кредитну карту та встановити кредитний ліміт у сумі 20 000 грн. Також у заяві №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.02.2017 року зазначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Підписанням заяви ОСОБА_1 підтверджує, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також, що із правилами користування платіжною карткою він ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись. Крім того, ОСОБА_1 була підписана заява на приєднання до договору страхування №СС7777045, відповідно до якої він шляхом підписання цієї заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб погодився та прийняв в повному обсязі публічну пропозицію укласти договір добровільного страхування життя за програмою Страхування життя з кредитною карткою (а.с.7).

З копії виписки з програмного забезпечення про історію зміни кредитного ліміту по рахунку № НОМЕР_2 від 09.02.2017 року вбачається, що 12.07.2017 року було змінено суму кредитного ліміту за договором з 20 000 грн. до 24 800 грн., 10.11.2017 року - до 29 600 грн. (а.с.20).

Згідно розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №01 від 09.02.2017 року, станом на 14.05.2021 року (включно), становить 70 028 грн. 93 коп., з яких: 30 740 грн. 88 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 39 288 грн. 05 коп. - прострочена заборгованість за процентами (а.с.23).

25.02.2019 року Акціонерним товариством Перший Український Міжнародний Банк було направлено ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про необхідність до 04.03.2019 року погасити заборгованість перед банком, яка станом на 25.02.2019 року складає 45 785 грн. 54 коп. (а.с.21).

Як вбачається із рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.10.2021 року, частково задовольняючи вимоги заявленого Акціонерним товариством Перший Український Міжнародний Банк позову до ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позов банку підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 30 740 грн. 88 коп. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідач ОСОБА_1 у односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернув фактично отримані та використані ним надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, і тому наявні підстави для стягнення на користь позивача із відповідача заборгованості в сумі 30 740 грн. 88 коп.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність даних позовних вимог, оскільки наявні в матеріалах справи публічна пропозиція ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками, які передбачають сплату процентів, не містить підпису відповідача, а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи заяву, погодився на умови, викладені в них та ознайомився з ними. Також суд першої інстанції зазначив у рішенні від 13.10.2021 року, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами тих обставин, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, а також тих обставин, що вказаний документ та додатки до нього на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в них розмірах і порядках нарахування, і тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Відповідно до положень ч.1 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 13.10.2021 року у оскаржуваній ОСОБА_1 частині, тобто, в частині задоволення судом першої інстанції позовних вимог Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 30 740 грн. 88 коп.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 13.10.2021 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 30 740 грн. 88 коп., не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.08.2021 року було витребувано у Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк оригінал заяви №01 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.02.2017 року.

На виконання ухвали суду першої інстанції від 10.08.2021 року позивач повідомив суд про неможливість надати оригінал витребуваного документа, оскільки, як вказав позивач, оригінал зазначеного документа разом із виконавчим написом нотаріуса перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л., та ще не повернувся до банку.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 30 740 грн. 88 коп. крім розрахунку кредитної заборгованості, надав суду також і копію публічної пропозиції ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб із додатками, в яких містяться, в тому числі, Умови надання та обслуговування овердрафту та кредитних карток (а.с.8-19).

Проте, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови надання та обслуговування овердрафту та кредитних карток, які вказані в публічній пропозиції ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, інформація на самому сайті та роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За даних обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, надана банком публічна пропозиція на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками до неї, не може розцінюватись, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надану позивачем публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками до неї, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо їх умови прямо не передбачені у заяві позичальника, яка безпосередньо ним підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони до запропонованого договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві (а.с.2-4) позивач зазначав, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 14.05.2021 року виникла заборгованість в сумі 70 028 грн. 93 коп., з яких: 30 740 грн. 88 коп. - заборгованість за кредитом, 39 288 грн. 05 коп. - заборгованість за процентами.

Разом з тим, як вбачається із виписки із рахунку ОСОБА_1 , із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №01 від 09.02.2017 року, станом на 14.05.2021 року (включно) (а.с.23), заборгованість відповідача перед Акціонерним товариством Перший Український Міжнародний Банк за кредитним договором №01 від 09.02.2017 року складає 70 028,93 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 30 740,88 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 39 288,05 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0 грн.; строкова заборгованість за процентами - 0 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 0 грн.

Тобто, згідно наданої позивачем виписки із рахунку ОСОБА_1 , із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №01 від 09.02.2017 року, станом на 14.05.2021 року (включно) (а.с.23), у відповідача ОСОБА_1 станом на 14.05.2021 року відсутня строкова заборгованість за сумою кредиту, а наявна лише прострочена заборгованість за сумою кредиту - 30 740,88 грн.

Проте, підписана відповідачем заява №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.7), не містить в собі відповідної домовленості сторін про порядок нарахування простроченої заборгованості по кредиту.

Крім того, із виписки з особового рахунку ОСОБА_1 з 09.02.2017 по 14.05.2021 року (а.с.24-30) неможливо встановити розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №01 від 09.02.2017 року, оскільки у вказаному документі не є деталізованими нараховані або сплачені суми в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту або відсотками, також не вказано розміру відсоткової ставки, за якою здійснюється нарахування. Необхідно зазначити, що як вбачається із даної виписки, у рядках із датою: 29.09.2020 року, вказано про факти списання банком заборгованості, а саме, 20 780,74 - списання простроченої заборгованості за договором №01, згідно протоколу правління №823 від 22.09.2020 року (а.с.24,зворот); 38 162,30 - списання прострочених відсотків за договором №01, згідно протоколу правління №823 від 22.09.2020 року (а.с.25); 9 960,14 - списання заборгованості за договором №01, згідно протоколу правління №823 від 22.09.2020 року (а.с.26); 1 125,75 - списання відсотків за договором №01, згідно протоколу правління №823 від 22.09.2020 року (а.с.29,зворот), і про вказане позивач у вимогах заявленого до ОСОБА_1 позову, взагалі не зазначає.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем по справі не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, у розумінні статей: 77, 78, 80 ЦПК України, наявності у відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 30 740 грн. 88 коп., станом на 14.05.2021 року, про що вказує позивач у вимогах заявленого позову.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду даної справи не знайшла свого підтвердження наявність у відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 30 740 грн. 88 коп., і тому підстави для її стягнення з відповідача на користь позивача - відсутні. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.10.2021 року, у оскаржуваній частині, скасувати. При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 30 740 грн. 88 коп. На підставі наведеного, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.10.2021 року необхідно скасувати також в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк 996 грн. 53 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до приписів ч.13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Приписами ч.1, ч.2 статті 137 ЦПК України, яка регламентує витрати на професійну правничу допомогу, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.77), правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій відповідачу ОСОБА_1 надавав адвокат Підгорний К.Є. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.04.2021 року.

Згідно акту від 08.09.2021 року прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару), згідно договору про надання правової допомоги (а.с.76), адвокатом Підгорним К.Є. надані ОСОБА_1 в суді першої інстанції наступні послуги: ознайомлення з матеріалами, наданими довірителем та пошук додаткової інформації - 2 год.; моніторинг законодавства та аналіз судової практики при вивченні матеріалів, побудова стратегії захисту прав клієнта - 2 год.; підготовка відзиву, вступного слова в письмовій формі, інших процесуальних документів, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції - 3 год. Всього: 7 годин. Вартість 1 години роботи за домовленістю сторін складає 1 000 грн. Сторони домовились, що загальна вартість послуг (гонорар) складає: 7 000 грн.

Квитанцією №1 до прибуткового касового ордера від 08.09.2021 року підтверджується сплата ОСОБА_1 адвокату Підгорному К.Є. 7 000 грн. за послуги адвоката в суді першої інстанції за договором про надання правової допомоги від 01.04.2021 року (а.с.75).

Згідно акту від 03.02.2022 року прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару), згідно договору про надання правової допомоги (а.с.128), адвокатом Підгорним К.Є. надані ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції наступні послуги: написання апеляційної скарги від імені довірителя та її надіслання (надання) до суду апеляційної інстанції, виправлення недоліків апеляційної скарги, написання додаткових пояснень, інших документів - 5 годин. Всього: 5 годин. Вартість 1 години роботи за домовленістю сторін складає 600 грн. Сторони домовились, що загальна вартість послуг (гонорар) складає: 3 000 грн.

Квитанцією №1 до прибуткового касового ордера від 03.02.2022 року підтверджується сплата ОСОБА_1 адвокату Підгорному К.Є. 3 000 грн. за послуги адвоката в суді апеляційної інстанції за договором про надання правової допомоги від 01.04.2021 року (а.с.129).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Приймаючи до уваги вищенаведене, а саме, ті обставини, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, судом відмовлено у повному обсязі, при цьому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 апеляційним судом задоволено, а також те, що стороною позивача не заявлялось відповідне клопотання про зменшення витрат відповідача на професійну правничу допомогу ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути із позивача на користь відповідача документально підтверджені понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 10 000 грн.: (7 000 грн. + 3 000 грн. = 10 000 грн.).

Відповідно до приписів ч.1 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути із позивача на користь відповідача 3 405 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.118) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.10.2021 року в частині відмови судом у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами в сумі 39 288 грн. 05 коп., апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями: 137, 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 жовтня 2021 року, у оскаржуваній частині, скасувати.

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 30 740 грн. 88 коп.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 жовтня 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк 996 грн. 53 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 жовтня 2021 року змінити в частині розподілу судових витрат між сторонами, виклавши п`ятий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк на користь ОСОБА_1 : 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій, 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 18.11.2022 року.

Головуючий: Судді: