ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/2180/20 Номер провадження 22-ц/814/2160/22Головуючий у 1-й інстанції Колодяжна І.М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна та звернення стягнення на предмет застави.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року АТ «Альфа банк» звернулося до суду з вказаним позовом в якому просило:

-витребувати транспортний засіб, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, 2008 року випуску, кольору - чорного, типу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , технічний паспорт та комплект ключів до автомобіля із володіння ОСОБА_1 та передати спірний транспортний засіб, технічний паспорт та комплект ключів АТ «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) на період до його реалізації;

- в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 839/3/27/38/8-349 від 23.05.2008 року укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 13 859, 16 доларів США, звернути стягнення на Предмет застави, а саме транспортний засіб автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, 2008 року випуску, кольору - чорного, типу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною оцінкою майна на момент продажу, а також вирішити питання судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог вказувало, що 23.05.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфабанк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 839/3/27/38/8-349 на купівлю автотранспортних засобів за умовами якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 26297,00 доларів США 00 центів,зі сплатою5,00% процентів річних та з порядком погашення основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку,який вказаний в п.1.1.1.ст.1Кредитного договору.

Також вказувало, що відповідно до п.1.2.Кредитного договору,Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки MITSUBISHI, модель Lancer,2008року випуску,чорного кольору (надалі-«Транспортний засіб») згідно з договором купівлі-продажу №0803-27001від 27березня 2008року укладеним з ТОВ«Техно-арт».23.05.2008 року.

З метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором,між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір застави транспортного засобу №839/4/27/38/8-380, який посвідчений Левковець О.Л. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №975. Відповідно до якого ОСОБА_2 змісту передала в заставу Банка рухоме майно, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, рік випуску 2008, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків 22.05.2008року (Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ).

02.06.2008 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (надалі - ДРОРМ) зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений транспортний засіб.

Вказувало, що відповідно до п. 1.1. ст. 1 Договору застави, предметом застави за цим Договором є транспортний засіб, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, рік випуску 2008, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.4. ст. 1 Договору застави, Предмет застави зазначений у пункті 3.1. цього Договору, належить Заставодавцеві на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 22 травня 2008 року.

Таким чином ОСОБА_2 було відомо про існування заборони на відчуження вищевказаного транспортного засобу, оскільки вона була ознайомлена з умовами Кредитного договору, Договору застави та надала згоду на їх укладання своїм підписом.

Також, ОСОБА_2 , особисто, була присутня під час вчинення усіх нотаріальних дій та їй чітко були роз`ясненні наслідки заборони на відчуження рухомого майна, який було передано у заставу Банка.

Проте, належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором не виконувала, внаслідок чого, станом на 15.01.2020 року в останньої виникла заборгованість у розмірі 13 859, 16 доларів США. яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 10 191,31 доларів США; відсотків за користування кредитом у розмірі 3 667. 79 доларів США.

Крім того, AT «Укрсоцбанк» (правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Альфа-Банк») стало відомо про факт відчуження рухомого майна, що перебуває в заставі AT «Укрсоцбанк».

У результаті порушення ОСОБА_2 умов Договору застави шляхом відчуження предмету застави без згоди Заставодержателя, останній позбавлений права задовольнити свої вимоги у способи визначені Договором застави чим порушені його права та охоронювані законом інтереси. Термін дії обтяження рухомого майна за реєстраційним номером № 7308482 вчасно продовжувався та не переривався, про що свідчать витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року у задоволенні позову АТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна та звернення стягнення на предмет застави відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ "Альфа-Банк" посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов слід задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що позасудове врегулювання спору у вказаній справі неможливе, оскільки є незаконний набувач предмета застави який відмінний від позичальника .

Разом з тим, спеціальне законодавство щодо застави передбачає звернення стягнення на предмет застави шляхом ухвалення рішення суду.

Проведення реалізації транспортного засобу в позасудовому порядку не є можливим, оскільки наявний спір щодо предмета застави з незаконним набувачем спірного транспортного засобу. Дана обставина унеможливлює вчинення виконавчого напису нотаріуса або добровільної передачі транспортного засобу.

Окрім того, судом не враховано, що ОСОБА_1 не погоджується на добровільне врегулювання спору.

Вказує, що суд першої інстанції не вирішив спір по суті, а своїм рішення лише обмежив АТ «Альфа-Банк» у праві на справедливий суд, чим порушив його законне право передбачене Конституцією України та Конвенцією « Про захист прав та основоположних свобод людини»

Вказувало, що ним обрано належний спосіб захисту, який передбачений ЗУ «Про заставу» та ЗУ «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень».

Сторони будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явились.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.09.2022 року задоволено клопотання АТ "Альфа-Банк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Надано можливість учаснику справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме системи «EasyCon».

Проте, з технічних причин відеоконференція не відбулася.

Відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Позивач в останнє судове засідання явку свого представника не забезпечив, тому розгляд справи проводиться без його участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що 23.05.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 839/3/27/38/8-349 на купівлю автотранспортних засобів (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. статті 1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 26 297, 00 (двадцять шість тисяч двісті дев`яносто сім) доларів США 00 центів, за сплатою 5, 00 (п`ять цілих) процентів річних та з порядком погашення основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п. 1.1.1. ст. 1 Кредитного договору.

Згідно до п.1.2.Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки MITSUBISHI, модель Lancer, 2008 року випуску, чорного кольору (надалі - «Транспортний засіб») згідно з договором купівлі- продажу № 0803-27001 від 27 березня 2008 року укладеним з ТОВ «Техно-арт».

23.05.2008 року, з метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений Договір застави транспортного засобу № 839/4/27/38/8-380, який посвідчений Левковець О.Л. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 975 .Відповідно до якого ОСОБА_2 передала в заставу Банка рухоме майно, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, рік випуску 2008, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 22.05.2008 року (Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ).

Відповідно дозмісту п.1.3.Договору застави, суть та розмір забезпечених заставою зобов`язань: виконання Заставодавцем перед Заставодержателем зобов`язань, зокрема за Кредитним договором повернення кредиту в розмірі 26 297, 00 (двадцять шість тисяч двісті дев`яносто сім) доларів США 00 центів;сплата винагороди за використання кредиту у розмірі 5, 00 % (п`ять цілих) відсотків річних та комісій, передбачених Кредитним договором; сплата можливих штрафних санкцій, визначених Кредитним договором; відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог з Кредитним договором, та збитків. Завданих порушення Кредитного договору; інші витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги.

Згідно п. 1.1. ст. 1 Договору застави, предметом заставиза цим Договором є транспортний засіб, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, рік випуску 2008, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 22.05.2008 року (Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ).

Відповіднодо п.1.4.ст.1Договору застави, Предмет застави зазначений у пункті 3.1. цього Договору, належить Заставодавцеві на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 22 травня 2008 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02.06.2008 року внесено відомості про заборону обтяження автомобіля марки MITSUBISHI, модель Lancer, рік випуску 2008, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , боржник ОСОБА_2 , обтяжувач АКБ СР «Укрсоцбанк», термін дії до 02.06.2013 року .

Як вбачається з копії ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» , третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ДП «Національні інформаційні системи» в особі Харківської філії ДП «Національні інформаційні системи» про визнання добросовісним набувачем рухомого майна та виключення запису про обтяження рухомого майна залишено без розгляду.

Відповідно до витягу № 40796845 від 29.05.2013 року, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни та продовжено термін дії зазначеного обтяження до 29.05.2018 року.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.01.2020 року у відповідача ОСОБА_2 перед АТ «Альфа банк» наявна заборгованість у розмірі 14486,44 доларів США.

Витягом № Р26040 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.02.2020 року підтверджено продовжений термін дії обтяження до 17.10.2024 року та реєстрацію звернення стягнення від 16.08.2019 року.

21.01.2020 року на адресу відповідача ОСОБА_2 позивачем направлено повідомлення - вимога про сплату заборгованості у розмірі 13 859,16 дол. США.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.09.2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, -з 15.10.2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк».

Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим кредитором за кредитним договором № 839/3/27/38/8-349, укладеним між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії договору купівлі- продажу 6342/2016/093454 ОСОБА_1 придав у Фаттал Анас( а.с.88-89).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MITSUBISHI, модель Lancer, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , з 28.09.2016 року належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 червня 2018 року позовні вимоги ПАТ АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту №839,3/27/38/8-349 від 23.05.2008 року залишені без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що звернння стягнення на предмет застави шляхом встановлення у рішенні суду права заставодержателя продати предмет застави будь-якій третій особі покупцю, можливе лише за умови, якщо сторони договору застави не передбачили цей спосіб задоволення вимог заставодержателя у договорі застави, як позасудовий спосіб звернення стягнення.

Оскільки договором застави предбачено вказні вище умови позивач звенувся до суду з неналежним способомюо захисту своїх прав.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновоком місцевого суду з огляду на наступне.

За частиною 1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1054 цього кодексу було передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України "Про заставу").

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Також відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши наявність у ОСОБА_2 кредитної заборгованості у зв`язку з тим, що позичальник не виконав обов`язків з повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Статтею 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Таким чином, відповідно до законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 та від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02.06.2008 року внесено відомості про заборону обтяження автомобіля марки MITSUBISHI, модель Lancer, рік випуску 2008, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , боржник ОСОБА_2 , обтяжувач АКБ СР «Укрсоцбанк», термін дії до 02.06.2013 року .

Відповідно до витягу № 40796845 від 29.05.2013 року, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни та продовжено термін дії зазначеного обтяження до 29.05.2018 року.

Встановлено, що всупереч умовам договору застави ОСОБА_2 без погодження із заставодержателем зняла автомобіль з обліку для реалізації.

Зокрема, як вбачається з копії договору купівлі- продажу 6342/2016/093454 ОСОБА_1 придав у Фаттал Анас( а.с.88-89).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MITSUBISHI, модель Lancer, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , з 28.09.2016 року належить на праві власності ОСОБА_1 .

Звернення стягнення на предмет застави на підставі чинного договору застави та зареєстрованого обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є належним та ефективним способом реалізації прав позивача, передбаченим статтями 16, 589 ЦК України, статтею 20 Закону України "Про заставу" та пунктами 2.4, 2.6 статті 2 договору застави від 11 липня 2007 року.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 359/1762/17.

Як вбачається з матеріалів справи спірний транспортний засіб заставодавцем було перереєстровано на другу особу, після чого відчужено ОСОБА_1 , який став власником транспортного засобу 28 вересня 2016 року.

У п.2.1.4 договору застави від 23 травня 2008 року зазначено, що заставодавець зобов`язаний без письмової згоди не здійснювати дій, пов`язаних зі зміною права власності на предмет застави, його обтяження будь-якими зобов`язаннями, а також не здійснювати передачу предмета застави в оренду, спільну діяльність, в користування та володіння третіх осіб, не використовувати предмет застави в комерційних цілях, тощо.

Враховуючи зміст ст.27 Закону України «Про заставу» та ст.ст. 9, 10, 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у їх взаємозв`язку, можна стверджувати, що на момент відчуження предмету застави вперше новий власник не був добросовісним набувачем, оскільки набув право власності на транспортний засіб з обтяженням і таке обтяження в подальшому при послідуючому відчуженні зберігало свою силу для нових власників.

Оскільки обтяження транспортного засобу було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна при першому відчуженні транспортного засобу, і таке обтяження в подальшому зберігає свою силу для нового власника (покупця) у разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі, суд приходить до висновку, що не дивлячись на те, що відповідач придбав транспортний засіб не безпосередньо в заставодавця, він набув право власності на транспортний засіб з обтяженням.

Оскільки такий запис про обтяження автомобіля внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02 червня 2008 року із строком його дії до 02 червня 2013 року, а 29 травня 2013 року термін дії такої застави було продовжено до 29 травня 2018 року, а відомостей щодо вилучення вказаного запису із Державного реєстру обтяжень матеріали справи не містять, враховуючи відсутність згоди заставодержателя на відчуження предмета застави, апеляціний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 555/661/16-ц, згідно якої в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Особа може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Таким чином, відповідно до законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 та від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до чинного законодавства та враховуючи, що транспортний засіб, який переданий у заставу в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, перейшов у власність відповідача без згоди банку в період дії обтяження на предмет застави, умови договору застави зберігали силу і для нового власника цього майна, яким є відповідач.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК Ураїни, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволенні позову, покладпються на відповідача.

Таким чином, з відповідачів на корить позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі по 6243,30 з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна та звернення стягнення на предмет застави.

задовольнити частково.

Витребувати транспортний засіб, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, 2008 року випуску, кольору - чорного, типу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , технічний паспорт та комплект ключів до автомобіля із володіння ОСОБА_1 та передати спірний транспортний засіб, технічний паспорт та комплект ключів АТ «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) на період до його реалізації;

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 839/3/27/38/8-349 від 23.05.2008 року укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 13 859, 16 доларів США, звернути стягнення на Предмет застави, а саме транспортний засіб автомобіль марки MITSUBISHI, модель Lancer, 2008 року випуску, кольору - чорного, типу - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Альфа-Банк» на публічних торгах в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною оцінкою майна на момент продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати по 6243,30 з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин

Повний текст постанови складено 10.11.2022 року