Справа № 344/4580/22
Провадження № 2/344/2150/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Жарський Т.В. звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном. Позовні вимоги мотивував тим, що 30.09.2020 року Івано-Франківським міським судом шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей з матір`ю. За час перебування у шлюбі, 10.08.2012 р., між сторонами було укладено Договір дарування садового будинку, за яким Відповідач безоплатно передав у власність Позивача (подарував) садовий будинок АДРЕСА_1 . Садовий будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0451 га, що призначена для ведення садівництва, кадастровий номер: :12:001:0335. 22.08.2012 р., Позивач зареєструвала за собою право власності на згаданий садовий будинок. АДРЕСА_2 моменту розірвання шлюбу і до сьогодні, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, домовленості щодо спільного використання майна між ними немає. Зі слів Позивача, у серпні 2021 р., перебуваючи на території свого садового будинку, помітила, що у ньому знаходиться стороння особа, після чого, вона зателефонувала на номер скороченого екстреного виклику «102» до оператора Call-центру Національної поліції та повідомила про наявність у її будинку сторонньої особи. На місце події, за адресою знаходження садового будинку прибули працівники патрульної поліції, які виявили у будинку її колишнього чоловіка Відповідача. Відповідач має можливість проживати за зареєстрованим місцем проживання та відповідно проживати у будинку з відповідними умовами, який призначений саме для цього. Садовий будинок не призначений для постійного проживання в ньому. Позивач виявила, що Відповідач знаходиться та проживає у її садовому будинку на постійній основі, без належних правових підстав, попри наявність іншого житла, де зареєстроване його місце проживання. Перешкоди у користуванні майном полягають у тому, що Позивач, будучи власником садового будинку, тримає у ньому інвентар, призначений для ведення садівництва, однак позбавлена фактичного доступу до нього, через постійне знаходження у ньому Відповідача, його речей, а також, як повідомляє Позивач, через застосування фізичної сили щодо неї. Між Позивачем та Відповідачем існує конфлікт, який неодноразово переростав у дії з ознаками насильства зі сторони Відповідача. Просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні майном: садовий будинок АДРЕСА_1 .

02.06.2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що даний садовий будинок з моменту його побудови і до сьогоднішнього дня має житлову площу та повністю приданий для проживання. У даному будинку повністю зроблений ремонт, а також він облаштований всіма необхідними благами (меблями сантехнікою та технікою) для їхнього комфортного проживання, де вони проживали і проживають до сьогоднішнього дня. У серпні 2012 року він та Позивачка стали в рівних частках власниками садового будинку АДРЕСА_1 . Даний садовий будинок був ними збудований під час шлюбу, тобто був спільною сумісною власністю подружжя. Після отримання у власність даного будинку (фактичного узаконення його як садового будинку) 10 серпня 2012 року він подарував Позивачці 1/2 своєї частки у садовому будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки, на якій знаходиться даний будинок. 3 моменту переходу права власності на даний будинок до Позивачки і до сьогоднішнього дня він проживає у даному будинку разом із Позивачкою та їхніми дітьми, здійснює його догляд і ремонтні роботи, утримує даний будинок в належному стані (поліпшення), веде господарство на приналежній до даного будинку території та справно і належним чином одноособово оплачував вартість комунальних послуг та членські внески в садове товариство. Він не вчиняє жодних перешкод Позивачці у користуванні садовим будинком АДРЕСА_1 . Вона та їхні діти мають вільний доступ до даного будинку та належного в ньому майна і його території, жодних замків він не змінював, а тому твердження Позивача, що він створює їй перешкоди в користуванні даним будинком є безпідставними, незаконними, необгрунтованими та не підтвердженими жодними доказами, які б свідчили про перешкоди з його боку у користуванні вказаним майном Позивачкою. Позивачка у своїй позовній заяві не вказала, в чому саме полягає порушення з його сторони її права в користуванні вище зазначеним садовим будинком, та не навела фактів, які б підтверджували її неможливість потрапити у даний будинок. Він жодним чином не порушує і не вчиняє перешкод в користуванні Позивачкою садовим будинком та майном, яке у ньому знаходиться, не руйнує чи псує даний садовий будинок, використовує його за призначенням, не порушує прав інших осіб (в тому числі Позивачки), не створює умов для конфліктних ситуацій з Позивачкою, не веде аморальний спосіб життя та не вживає спритних напоїв, а тому у Позивачки відсутні підстави для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном, так як жодних доказів порушення їх прав остання не надала суду. Твердження позивачки, що він має інше житло для проживання, так як прописаний (зареєстрований) за адресою: квартира АДРЕСА_3 . не відповідає дійсності, оскільки станом на сьогоднішній день він не є власником чи співвласником даної квартири, оскільки свою частку (1/5) в даній квартирі він подарував їхньому сину - ОСОБА_3 . Станом на даний момент в даній квартирі проживають інші люди, а тому він не має можливості там проживати. Іншого житла для проживання він не має. Ззначив, що він ніколи не вчиняв щодо Позивачки жодних насильницьких дій, в тому числі і застосування будь-якої фізичної сили чи психологічного тиску. Натомість він всіма можливими силами і засобами намагався зберегти сім`ю і забсзпечити її всім необхідним для комфортного проживання. Свої позовні вимоги Позивач обгрунтовує лише на підставі надуманих і неправдивих тверджень, які не відповідають реальним обставинам справи, а отже є безпідставними та недоведеними. Просив відмовити у задоволенні позову (а.с.46-49).

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно дост. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.12.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2020 року, яке постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2021 року залишено без змін - розірвано (а.с.10-13).

Відповідно до договору дарування садового будинку від 09.08.2012 року відповідач ОСОБА_2 подарував позивачці ОСОБА_1 садовий будинок АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Згідно договору дарування земельної ділянки від 09.08.2012 року відповідач ОСОБА_2 подарував позивачці ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,0451 га, надану для ведення садівництва, розташовану в садівничому товаристві «Бистриця Надвірнянська» в АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, садовий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування в частці 1/1 (а.с.16).

Як вбачається з інформації Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1999 року квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.52).

Згідно договору дарування частки квартири ОСОБА_6 подарував 1/5 частку квартиру АДРЕСА_3 своєму сину ОСОБА_3 (а.с.50).

Відповідно до інформації наданої головою правління садового правління «Бистриця Надвірнянська» в м. Івано-Франківську від 21.06.2022 року, на ділянці № НОМЕР_1 , проживає член садівничого товариства ОСОБА_6 зі своєю сім`єю. На ділянці № НОМЕР_1 до будинку і госпордарських споруд підключено електропостачання. По утриманню і експлуатації ділянки № НОМЕР_1 до члена садівничого товариства «Бистриця Надвірнянська» ОСОБА_6 від правління садівничого товариства не було. На ділянці № НОМЕР_1 знаходиться будинок в належному для проживання стані. Станом на 01.06.2022 року всі розрахунки за споживання електроенергії, членські внески проводилися членом СТ ОСОБА_6 (а.с.65).

Відповідно достатті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановленістаттею 162 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо користування садовим будинком АДРЕСА_1 , власником якого є позивач.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати будь-яких усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми права, є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

На підтвердження заявлених вимог позивачем подано лист Івано-Франківського Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області від 21.02.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 10.08.2021 року о 13.14 год. здійснювала виклик на лінію 102, щодо конфлікту з колишнім чоловіком ОСОБА_8 , у Івано-Франківське садівниче товариство «Бистриця Надвірнянська», будинок АДРЕСА_1 (а.с.22). Вказаний лист та встановлені в них обставини не підтверджують факту вчинення відповідачем перешкод позивачеві в користуванні належним йому майном, а свідчать лише про існування неприязних відносин між сторонами та виникненням на їх ґрунті конфліктів.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача не доведеними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки фактичного існування обставин недопуску відповідачем до належного йому житлового приміщення ним не доведено.

З наведеного вбачається, що позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні цим садовим будинком.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що лише факт звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном, а саме садовим будинком без надання жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог не є підставою для задоволення позову.

Враховуючи наведене, а також те, що надані позивачем докази є недостатніми для підтвердження того, що права позивача порушені та відповідно потребують судового захисту, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відзиві на нього, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ч. 1ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст.317, 319,391 ЦК України,ст.ст.12,19,42,81,89,263,265,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 17.11.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.