РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі головуючого судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про порушення прав позивача як споживача, щодо неправомірного одностороннього розірвання типового договору постачаннчя природного газу побутовим споживачем, що призвело до грубих порушень відповідачем порядку розрахунків,-

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з орбмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» (далі за текстом ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ») про захист прав споживачів, щодо неправомірного одностороннього розірвання типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що призвело до порушень відповідачем порядку розрахунків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, як побутовий споживач природнього газу, не отримавши письмового повідомлення від відповідача про припинення газопостачання, не дочекавшись у травні 2022р. рахунку від відповідача за спожитий газ, 17 червня 2022 року через Приватбанк сплатив 799грн. а 21 червня 2022 року в поштовій скриньці позивача з`явився рахунок, де було зазначено показники лічильника станом і на 01.05.2022р. і на 01.06.2022р. 45147, спожито 99м.куб, а в рядку нараховано за травень зазначені нулі. Наступного дня контролер відповідача пояснила, що негаразди виникли з підстав заміни постачальників, ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» на Газову Компанію «Нафтогаз України» (далі ГК «Нафтогаз України»), і що суму коштів, сплачених відповідачу, останній перерахує на його банківську карту. Однак, наприкінці липня позивач отримав лист від відповідача, що останній нібито погоджується з реальною переплатою і також, що перед ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» у позивача мається заборгованість 268,39грн. Позивач з цим не погоджується, мотивуючи тим, що минув строк позовної давності, показники особистого кабінету по особовому рахунку ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» вказують переплату 799грн. Виходячи з викладеного, позивач просив зобов`язати відповідача повернути переплату коштів в сумі 796,63грн., шляхом зарахування на його банківську карту.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та представлені суду докази, просив його вимоги задовольнити.

Представник ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» за довіреністю Гаврилюк Д.Ю. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду відзив вказуючи на необґрунтованість та невмотивованість позовних вимог. Дійсно 01.05.2022р.відбулася зміна постачальника природного газу позивача з ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» на ГК «Нафтогаз України», чим було зумовлено проведення інвентаризації розрахунків, зокрема, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який належить позивачеві, у якого перед відповідачем існує заборгованість за спожитий газ на суму 268,39грн., що підтверджується його абонентською карткою, в якій відображено обсяг споживання газу, нарахування за поставлений газ, здійснення оплати та сальдо помісячно за увесь період надання позивачу послуг. Крім того, вказав, що питання заборгованості у позивача та правильного здійснення нарахування оплати за спожитий ним газ в окремі періоди неодноразово були предметом розгляду судами різних інстанцій. Враховуючи викладені обставини, просив у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.3 ст.5 Законом України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

За вимогами Закону України «Про ринок природного газу» правові засади функціонування ринку природного газу України засновано на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає, що ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених ними договорів. Постачальник природного газу це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Судом встановлено, що до 01.05.2022року позивач був споживачем послуг з газопостачання, які надавало ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ».

01 травня 2022 року через інформаційну платформу (електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи) Оператора газотранспортної системи України відбулася зміна постачальника природного газу позивача з ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» на ГК «Нафтогаз України», чим було зумовлено проведення інвентаризації розрахунків, зокрема, за особовим рахунком № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), який належить позивачеві.

ГК «Нафтогаз України» надає позивачу послугу з газопостачання як постачальник «останньої надії», при цьому пункт 1 Розділу VІ Правил передбачає, що договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання та вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

На підтвердження цього позивач надав до позову повідомлення, яке отримав від ГК «Нафтогаз України», де зазначено, що у травні 2022 року він став клієнтом ГК «Нафтогаз України», який визначений державою постачальником «останньої надії».

Відповідно до п.3 Розділу І Правил постачання природного газу (далі Правил), затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015р., зареєстрованою в МінЮсті України 06.11.2015р. за №1382/27827, Реєстр споживачів постачальника перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в інформаційній платформі Оператора ГТС за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Згідно абзацу 3 п.1 Розділу ІІІ Правил, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є «включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді».

За квитанцією ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» за травень 2022 року стан рахунку 1760,17грн., сплачено у травні 1757,80грн., до сплати 2,37грн.

Так позивачем надано суду роздруківку за особовим рахунком № НОМЕР_1 , де зазначено, що постачальник: ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ», переплата 796,63грн. станом на 18.07.2022р., газорозподіл: АТ «ВОЛИНЬГАЗ» переплата 0,00грн. станом на 18.07.2022р.

За історією платежів зазначено 26.05.2022р. платіж 1757,80грн.; 17.06.2022р. платіж 799,00грн.

22 липня 2022року на звернення позивача ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» надали відповідь згідно якої, станом на 18 липня 2022року за адресою: АДРЕСА_1 обліковується переплата у сумі 796,63грн. За результатами інвентаризації розрахунків за особовим рахунком № НОМЕР_1 встановлено, що перед ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» заборгованість складає 268,39грн. Перед АТ «Волиньгаз» переплата складає 1065,02грн., яка сформувалась в процесі споживання природного газу до 01.07.2015р.

На підтвердження своєї позиції відповідачем надано до суду розрахунок заборгованості по абоненту (фінансовим станом абонента) за період з липня 2015 року, з якого вбачається, що позивач здійснив оплату за споживання природного газу в травні 2022 року 1757,80грн., залишок боргу 1067,39грн.; в червні 2022 року 799грн., залишок боргу 268,39грн.

Отже, на момент оплати позивачем в червні 2022року 799грн. в нього малась заборгованість за попередні період споживання природного газу, тобто вказану суму ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» зарахувало як погашення боргу.

І позивач цього факту не спростовує. Навпаки, мотивуючи позовні вимоги посилається на строки позовної давності щодо заборгованості.

Рішенням Володимир-Волинського суду Волинської області від 15 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про визнання Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання від 31.10.2015р. укладеного на умовах протоколу розбіжностей споживача, приєднаного до згаданого договору та зобов`язання відповідача укласти із споживачем договір про реструктуризацію заборгованості в сумі 6058,18грн. за надані послуги з газопостачання в 2016-2017 роках на підставі Закону України від 20.02.2003р року №554-ІV відмовлено.

Як вбачається з рішення Володимир-Волинського суду Волинської області від 12 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про порушення прав споживача, маючи намір отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг позивач 20.08.2019р. уклав договір про погашення заборгованості побутового споживача за послуги газопостачання. Укладаючи даний договір позивач визнав, що має заборгованість за спожиті послуги газопостачання в сумі 5762,81грн. Дана заборгованість була розрахована відповідачем. Підписання договору та визнання суми заборгованості свідчить про визнання позивачем розрахунку цієї заборгованості.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проводячи аналіз наданих сторонами доказів як у сукупності, так і кожен окремо, суд дійшов висновків про недоведеність позивачем складу цивільного правопорушення в діях відповідача, оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, зокрема сума 799,00грн., перерахована ОСОБА_1 в червні 2022 року зарахована ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» як погашення заборгованості за попередній період, у зв`язку з чим у задоволенні позову про захист прав споживачів та зобов`язання відповідача повернути переплату коштів шляхом зарахування їх на банківську картку позивача слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору в силу Закону України «Про захист прав споживачів». Відтак, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про ринок природного газу» суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про порушення прав позивача як споживача, щодо неправомірного одностороннього розірвання типового договору постачаннчя природного газу побутовим споживачем, що призвело до грубих порушень відповідачем порядку розрахунків відмовити у повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено протягом десяти днів.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ