Справа № 452/2150/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" листопада 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,
з участю секретаря Страхоцької Т.А.,
прокурора Денис Н.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом керівника Самбірської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради, третя особа Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,
Керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області О.Теличко в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову, покликається на те, що ОСОБА_1 , 11 вересня 2021 року, приблизно о 19:13 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volvo», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , рухаючись ним в межах населеного пункту по вул. Завокзальній в м. Самборі, Львівської області у напрямку вул. Ст.Бандери, на прямій її ділянці, неподалік ТЦ «Гради», порушив вимоги Розділу 2 п.п. 2.3 б), д), Розділу 10 пп. 10.1, 10.4, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, що виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи об`єктивну можливість виявити на зустрічній смузі руху зустрічний транспортний засіб, а саме: мопед марки «Yamaha» без реєстраційних номерних знаків, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_2 , який рухався по зустрічній смузі руху, у напрямку від вул. Ст. Бандери до вул. І.Франка м. Самбора, здійснював перевезення пасажира неповнолітнього ОСОБА_3 , мав перевагу у русі, розпочав маневр повороту ліворуч та на смузі руху мопеда «Yamaha», без реєстраційних номерних знаків допустив зіткнення з останнім.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 отримав згідно висновку судово - медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, множинних саден шкіри лівої гомілки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалості розладу здоров`я.
Таким своїми діями, ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.02.2022 у справі №452/52/22, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні прокурор Самбірської окружної прокуратури Львівської області Денис Н.Я. позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування до суду не подав.
Представник третьої особи КНП ЛОР «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 11 вересня 2021 року, приблизно о 19:13 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volvo», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , рухаючись ним в межах населеного пункту по вул. Завокзальній в м. Самборі, Львівської області у напрямку вул. Ст.Бандери м. Самбора, Львівської області, на прямій її ділянці, неподалік ТЦ «Гради», порушив вимоги Розділу 2 п.п. 2.3 б), д), Розділу 10 пп. 10.1, 10.4, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, що виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи об`єктивну можливість виявити на зустрічній смузі руху зустрічний транспортний засіб, а саме: мопед марки «Yamaha» без реєстраційних номерних знаків, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_2 , який рухався по зустрічній смузі руху, у напрямку від вул. Ст. Бандери до вул. І.Франка м. Самбора, здійснював перевезення пасажира неповнолітнього ОСОБА_3 , мав перевагу у русі, розпочав маневр повороту ліворуч та на смузі руху мопеда «Yamaha», без реєстраційних номерних знаків, допустив зіткнення з останнім.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 отримав згідно висновку судово - медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, множинних саден шкіри лівої гомілки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалості розладу здоров`я.
Таким своїми діями, ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України..
Як убачається з довідки Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» №482 від 11.05.2022, потерпілий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 11.09.2021 року по 21.09.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит».
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.02.2022 у справі №452/52/22, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я».
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.
Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого стаціонарного лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування потерпілого в травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 16 468 грн. 00 коп.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 141, 263, 265, 273, 280, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя