Провадження № 2/369/652/22
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача Правдюк В.М.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БД РЕНТАЛ-6», третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БД РЕНТАЛ-6» (далі ТОВ «БД РЕНТАЛ-6»), третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17 квітня 2019 року ним було укладено з відповідачем договір оренди машиномісця № 12-БД та прийнято у тимчасове платне користування нерухоме майно машиномісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для тимчасової стоянки транспортних засобів: AUDI A6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; MAZDA CX5 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; HONDA JH2SC78A9JK100293.

Підтвердженням укладання вказаної угоди є договір №12-БД від 17.04.2019 та акт приймання-передавання машиномісця в тимчасове платне користування від 19.04.2019.

Згідно умов договору відповідач повинен був передати в оренду машиномісце та повідомити про особливі властивості та недоліки вказаного машиномісця, які йому були відомі і які могли бути небезпечними для позивача, інших осіб чи викликати ураження машиномісця, а також про всі права третіх осіб на вказане майно.

Вказані умови договору, відповідачем - ТОВ «БД РЕНТАЛ-6», виконано не було. Так, ОСОБА_1 , не було поінформовано, належним чином, про особливі властивості та недоліки вказаного машиномісця, а також не було поінформовано про всі права третіх осіб на вказане майно.

Як в подальшому стало відомо позивачу, вказане машиномісце на праві власності належить третій особі - ОСОБА_3 . Останній передав його в оренду відповідачу, з правом суборенди, відповідно до договору оренди машиномісць від 01.08.2018.

Як зазначено в позовній заяві, ТОВ «БД РЕНТАЛ-6», самоусунувся від покладених на нього Законом України «Про захист прав споживачів» та договором обов`язків. Не забезпечив технічне обслуговування переданого в оренду майна, зокрема не забезпечив нормальну роботу електрообладнання паркомісця №12.

Так, 18 травня 2020 року на орендованому машиномісці №12 виникла пожежа через запалення електричної проводки, що підтверджується копією Акту про пожежу Києво- Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області від 18.05.2020.

В результаті пожежі було пошкоджено автомобіль позивача - AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до умов договору оренди від 17.04.2019, знаходився на орендованому машиномісці № 12.

Відповідно до Висновку Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС №14-251 від 15.09.2020 року: осередок пожежі в паркінгу ЖК «Аметист» по вул. Садова, 1 в с. Петропавлівська Борщагівка, знаходився на стелі паркомісця №12, а саме в конструкції електричного світильника.

Поширення вогню від осередку пожежі відбулось за рахунок випромінювання на лакофарбоване покриття даху та задньої правої двері автомобіля та за рахунок змінювання та конвекції на поверхню стелі.

Причиною виникнення пожежі є займання горючих матеріалів електричного світильника від тепла отриманого від більш розігрітого предмета (електродів люмінесцентної лампи) внаслідок несправності або неправильної роботи пускорегулювальної арматури.

На момент проведення огляду судовим експертом, 30.06.2020, виявлено, що приміщення паркінгу не відповідають вимогам Правил пожежної безпеки в Україні.

Відповідно до Висновку експерта № 291/20 від 11.08.2020 року судової товарознавчої експертизи, зробленої по кримінальному провадженню № 0000172, вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті пожежі, яка сталась 18.05.2020, станом на дату проведення експертизи становить 160163,58 грн.

Як вказано в позовній заяві, реальні збитки завдані позивачу з вини відповідача становлять 160 163,58 грн.

На думку позивача, саме ТОВ «БД РЕНТАЛ-6», на момент виникнення пожежі, на підставі договору оренди володів об`єктом зберігання транспортних засобів (машиномісцем № 12), здійснював діяльність пов`язану з джерелом підвищеної небезпеки та є відповідальним за завдану шкоду. Відповідач порушив право позивача на належну якість продукції (послуги) та вслуговування, порушив право на безпеку продукції. Не забезпечив відсутність будь-якого ризику для життя, здоров`я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання продукції (послуги).

Крім того, пошкодження автомобілю позивача негативно вплинуло на його звичайний спосіб життя. Позивач, був вимушений відволікатись від своєї основної роботи, звертатись за захистом своїх прав до органів внутрішніх справ, витрачати значно більше часу на дорогу до роботи та інших місць, потреба у відвідуванні яких виникає у звичайної людини. Позивач зазнав душевних страждань у зв`язку із пошкодженням свого майна. Завдану моральну шкоду останній оцінює у 20 000 грн.

Крім того, позивач витратив власні грошові кошти на проведення судової експертизи, а саме згідно договору про надання експертних послуг від 07.08.2020, акту виконаних робіт та квитанції Приватбанку, ОСОБА_1 витрачено 4 500 грн.

Крім того, позивач витратив грошові кошти в сумі 497 грн. на купівлю трьох microSDHC на 16GB, для забезпечення надання суду, відповідачу та третій стороні відеозапису моменту виникнення пожежі та пошкодження автомобілю AUDI державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Ці витрати, передбачені ст. 140 Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), були необхідними для належного надання доказів та вчиненням дій для розгляду справи.

Таким чином, матеріальні збитки позивача становлять 160163,58 грн. (реальні [збитки) + 4500 гривень (витрати на проведення експертизи) + 497 грн. (витрати на забезпечення та подачу відео доказу) = 165 160,58 грн., моральна шкода оцінюється із розрахунку 20 000 грн., а в загальному ціна позову складає 185 160,58 грн.

ОСОБА_1 було направлено претензію про відшкодування завданих йому збитків, відповідач на дану претензію не відреагував.

Позивач просив суд стягнути з ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» на його користь відшкодування матеріальної шкоди 160 163,58 грн., відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи № 291/20 від 11.08.2020 у сумі 4 500,00 грн., витрати, понесені на забезпечення надання суду доказів (відеозапису) у сумі 497 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2020 було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2021 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в даній справі.

26.03.2021 представник ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» подала до суду відзив на позовну заяву за вх. № 13239, відповідно до якого зазначила, що 17 квітня 2019 року між сторонами було укладено договір оренди машиномісця № 12-БД. Згідно п.1.1. якого, Орендодавець (ТОВ «БД РЕНТАЛ-6») передає, а Орендар ( ОСОБА_1 ) приймає у тимчасове платне користування нерухоме майно машиномісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для тимчасової стоянки транспортних засобів: AUDI A6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; MAZDA CX5 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; HONDA JH2SC78A9JK100293.

19 квітня 2019 року між позивачем та ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» було підписано Акт №12 приймання-передавання машиномісця в тимчасове платне користування, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв машиномісце №12 загальною площею 13,5 кв.м.

18 травня 2020 року на підземному паркінгу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у електромережі виникла пожежа, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , світильник та електромережа підземного паркінгу.

Комісією у складі провідного інспектора Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області капітана служби цивільного захисту Олійника Віталія Олексійовича, громадянина ОСОБА_1 та директора ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» Камінської Інни Борисівни було складено Акт про пожежу від 18.05.2020.

Як зазначено представником відповідача, ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не є власником машиномісця № НОМЕР_1 та не є особою, яка відповідає за пожежну безпеку.

Так, машиномісце № НОМЕР_1 не належить на праві власності ТОВ «БД РЕНТАЛ-6», власником останнього є ОСОБА_3 .

Право власності на зазначене машиномісце № НОМЕР_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28 жовтня 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер запису про право власності № 8792192, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 248243990 від 15.03.2021.

01 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ТОВ «БД РЕНТАЛ- А» було укладено Договір оренди машиномісць №16-ПМ, відповідно до якого ОСОБА_3 як Орендодавець передав, а ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» як Орендар прийняв у тимчасове платне користування нерухоме майно - Машино-місця №№ 4,5,6,8,12,13,15Д6,17,18,19,21,22,23,24,25, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2.2 Договору оренди №16-ПМ передача Машино-місця в оренду не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на нього.

Відповідно до п. 5.9. Договору оренди №16-ПМ ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» має право передавати отримані в оренду об`єкти і машиномісце в тому числі в суборенду без додаткової згоди ОСОБА_3 як Орендодавця, з чого випливає надання останнім згоди на подальшу передачу ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» машиномісця № НОМЕР_1 в суборенду.

Згідно п. 3.3. Договору оренди №12-БД, укладеного між сторонами, позивач як Орендар зобов`язаний серед іншого утримувати машиномісце в належному стані, передбаченому правилами пожежної безпеки.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, обов`язок забезпечення пожежної безпеки за умовами Договору оренди №12-Д покладено на позивача як орендаря.

Жодними приписами чинного законодавства чи умовами договору оренди, який був укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не передбачені обов`язки відповідача забезпечувати пожежну безпеку.

Крім того, пожежа, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача виникла в електромережі підземного паркінгу, власником якого чи користувачем не є відповідач, а не безпосередньо на машиномісці № НОМЕР_1 .

Договором оренди, який був укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не передбачено обов`язків відповідача перевіряти чи утримувати електричні мережі підземного паркінгу, в якому розташоване орендоване машиномісце № НОМЕР_1 . Окрім того, позивачем не було доведено, що стан машиномісця № НОМЕР_1 не відповідав нормам пожежної безпеки.

Як вказано представником відповідача, у позовній заяві не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами: у чому полягає протиправна поведінка ТОВ «БД РЕНТАЛ-6»; причинний зв`язок між шкодою автомобілю позивача та протиправною поведінкою ТОВ «БД РЕНТАЛ-6»; у чому полягає вина ТОВ «БД РЕНТАЛ-6».

Так, відповідач у відповідності до умов договору передав позивачу машиномісце № 12 за Актом приймання-передавання машиномісця від 19 квітня 2019 року.

У позовній заяві стверджується, що відповідач не повідомив його про особливі властивості та недоліки вказаного машиномісця, проте незрозуміло про які особливі властивості та недоліки йде мова, однак у Акті приймання-передавання, який був підписаний ОСОБА_1 , вказано, що сторони претензій та зауважень щодо стану машиномісця одна до одної не мають.

Відповідно до п.2.3 укладеного між сторонами Договору оренди ризик випадкового знищення або пошкодження машиномісця протягом терміну оренди несе Орендар.

Відповідно до п.5.3 вищезазначеного договору Орендар зобов`язаний підтримувати машиномісце в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, тримати машиномісце, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки.

У Договорі оренди відсутні положення, які покладають майнову відповідальність за нанесення шкоди майну Орендаря внаслідок пожежі на Орендодавця.

Крім того, відповідно до п.8.1. Договору оренди сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по Договору у випадку, якщо таке невиконання з`явилося від обставин непереборної сили, які виникли після підписання Договору у результаті явищ надзвичайного характеру, які Сторони не могли ні передбачити, ні попередити розумними заходами (форс-мажор). До обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відносяться явища, на виникнення яких, строк, характер яких Сторони не можуть впливати. Такими обставинами, серед інших, є пожари, які унеможливлюють виконання сторонами зобов`язань за цим Договором або перешкоджають такому виконанню.

Звернено увагу суду, що в Акті про пожежу зазначено, що імовірною причиною пожежі вказано коротке замикання електромережі.

Зазначено, що ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не займається діяльністю, яка пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Основним видом діяльності відповідача є надання майна в оренду або у суборенду, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, представником відповідача вказано, що долучений до позовної заяви висновок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС № 14-251 від 15.09.2020 є неналежним доказом по справі, оскільки останній підготовлений в рамках кримінального провадження № 0000172 і не може братись до уваги при вирішенні даної справи, так як був підготовлений не в рамках даної справи.

ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не надає послуги зберігання транспортних засобів.

У п. 1.1-Договору оренди вказано, що Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимячасове користування нерухоме майно - Машиномісце, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 , машиномісце № НОМЕР_1 для тимчасової стоянки автотранспортних засобів.

У позовній заяві позивач посилається на Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22.01.1996, зокрема на пункти 6 та 22.

Однак ці Правила не можуть застосовуватися до вирішення спору у даній справі, оскільки машиномісце № 12, яке передано в оренду Позивачу, не знаходиться на автостоянці, а розташоване у підземному паркінгу, в якому є певна кількість окремих машиномісць, які належать різним власникам та орендуються різними громадянами на підставі відповідних договорів.

Підземний паркінг загальною площею 1186.6 кв.м, зазначений на плані літерою "Б" був побудований у 2014 році на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0234, реєстраційний номер об`єкта - 24, номер запису про право власності - 6935760.

Отже, твердження позивача про те, що машиномісце № НОМЕР_1 є об`єктом зберігання транспортних засобів, є недоведеним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства та фактичним обставинам.

Відповідач не зобов`язаний зберігати майно позивача, оскільки по-перше, договором оренди такого обов`язку ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не було передбачено, а по-друге, між сторонами не виникли правовідносини щодо зберігання майна позивача, оскільки договір зберігання між ними не укладався.

Також, позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження фізичного болю чи душевних страждань, що вказували б на вину відповідача в частині нанесення моральної шкоди. Незрозумілою також є оцінка моральної шкоди саме в розмірі 20 000 грн., оскільки така оцінка не базується на жодних доказах.

Представник відповідача зазначила, що ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» не зобов`язане компенсувати позивачу витрати на експертне дослідження, оскільки висновок експерта № 291/20 від 11.08.2020 був проведений в рамках кримінальної справи, відповідача не було повідомлено про проведення такої експертизи, останній не погоджував питання, які виносились на експертизу, не погоджував призначення експерта для проведення такого роду досліджень.

Також вказано, що на час розгляду справи позивач вже не є власником транспортного засобу AUDI A6 з VIN номером НОМЕР_4 , оскільки останній був проданий 19.11.2020.

Просила відмовити у задоволенні позову.

07.04.2021 представник позивача подав до суду відповідь на відзив за вх. № 15293, відповідно до якого зазначив, що відповідач ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» несе відповідальність за пожежну безпеку. Зокрема, обставини щодо неперебування машиномісця № НОМЕР_1 у власності відповідача жодним чином не знімають з нього відповідальності за забезпечення пожежної безпеки. Крім того, відповідач під час укладення договору № 12-БД від 17.04.2019 не надав позивачу інформації, що він не є власником паркомісця, а лише передає його в суборенду, тим самим порушуючи вимоги ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також звернено увагу, що згідно п. 2.3 договору ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» несе ризики випадкового знищення і пошкодження машиномісця, а забезпечення дотримання пожежної безпеки, відповідно до Кодексу цивільного захисту України покладається на суб`єкт господарювання.

Представник позивача вказав, що відповідач надає діяльність із зберігання транспортних засобів, що підтверджується договором, проте не оформив такі дії включенням необхідного КВЕДу до відомостей про юридичну особу.

Зазначено, що висновок експерта № 14-251 від 15.09.2020 був складений в рамках розслідування кримінального провадження, жодним чином не позбавляє експерта, що його проводив належної кваліфікації, а висновки, які він зробив, неправомірними.

А відносно експертного дослідження № 291/20 від 11.08.2020 вказано, що останнє зроблено судовим експертом належної кваліфікації із наявною вищою технічною освітою та стажем експертної роботи з 1996 року. Останнє встановило вартість відновлювального ремонту, було сплачено позивачем на підставі договору про надання експертних послуг.

Посилання відповідача про те, що товариством не було повідомлено про проведення такої експертизи є хибним.

Просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

18.05.2021 представник ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» подала до суду аналогічні за змістом до відзиву на позовну заяву заперечення за вх. № 21449.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.07.2021 було задоволено клопотання про забезпечення доказів, шляхом витребування належним чином завірених пояснень у кримінальному провадженні № 0000172 від 18.02.2020 директора ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» ОСОБА_4 , які вона надавала після пожежі у паркінгу працівнику правоохоронного органу та зазначила свої ідентифікаційні дані, в тому числі номер мобільного телефону.

19.10.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області дану справу було прийнято про провадження судді Волчка А.Я.

26.05.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити заявлений позов.

Представник ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» просив відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_3 та/або його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ТОВ «БД РЕНТАЛ- А» було укладено Договір оренди машиномісць № 16-ПМ, відповідно до якого ОСОБА_3 як Орендодавець передав, а ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» як Орендар прийняв у тимчасове платне користування нерухоме майно - Машино-місця №№ 4,5,6,8,12,13,15Д6,17,18,19,21,22,23,24,25, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2.2 Договору оренди №16-ПМ передача Машино-місця в оренду не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на нього.

Право власності на машиномісце № НОМЕР_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 28 жовтня 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер запису про право власності № 8792192, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 248243990 від 15.03.2021.

Відповідно до п. 5.9. Договору оренди №16-ПМ ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» має право передавати отримані в оренду об`єкти і машиномісце в тому числі в суборенду без додаткової згоди ОСОБА_3 як Орендодавця.

В подальшому, 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 було укладено з відповідачем договір оренди машиномісця № НОМЕР_5 та прийнято у тимчасове платне користування нерухоме майно машиномісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для тимчасової стоянки транспортних засобів: AUDI A6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; MAZDA CX5 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; HONDA JH2SC78A9JK100293.

Підтвердженням укладання вказаної угоди є договір № 12-БД від 17.04.2019 та акт приймання-передавання машиномісця в тимчасове платне користування від 19.04.2019.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, 18 травня 2020 року на підземному паркінгу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа, ймовірною причиною пожежі зазначено коротке замикання електромережі, що підтверджується копією Акту про пожежу Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області від 18.05.2020.

В результаті пожежі було пошкоджено автомобіль позивача - AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до умов договору оренди від 17.04.2019, знаходився на орендованому машиномісці № 12.

Відповідно до Висновку експерта № 291/20 від 11.08.2020 року судової товарознавчої експертизи, зробленої по кримінальному провадженню № 0000172, вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті пожежі, яка сталась 18.05.2020, станом на дату проведення експертизи становить 160163,58 грн.

Згідно Висновку Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС №14-251 від 15.09.2020 року: осередок пожежі в паркінгу ЖК «Аметист» по вул. Садова, 1 в с. Петропавлівська Борщагівка, знаходився на стелі паркомісця №12, а саме в конструкції електричного світильника; поширення вогню від осередку пожежі відбулось за рахунок випромінювання на лакофарбоване покриття даху та задньої правої двері автомобіля та за рахунок змінювання та конвекції на поверхню стелі; причиною виникнення пожежі є займання горючих матеріалів електричного світильника від тепла отриманого від більш розігрітого предмета (електродів люмінесцентної лампи) внаслідок несправності або неправильної роботи пускорегулювальної арматури; на момент проведення огляду судовим експертом, 30.06.2020, виявлено, що приміщення паркінгу не відповідають вимогам Правил пожежної безпеки в Україні; на момент проведення огляду стан об`єкту дослідження не відповідав п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні; порушення вимог п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні; порушення вимог п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні не перебуває у причинному зв`язку з виникненням пожежі на об`єкті; визначити відповідального за дотримання вимог пожежної безпеки на території паркінгу ЖК «Аметіст» не представилося можливим у зв`язку з відсутністю достатніх вихідних даних.

Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування майнової шкоди її завдавачем.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст. 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Заявляючи позов до ТОВ «БД РЕНТАЛ-6», ОСОБА_1 посилається на те, що у відповідача виник обов`язок із відшкодування шкоди, внаслідок здійснення ним діяльності, пов`язаної зі зберіганням транспортних засобів, що є джерелом підвищеної небезпеки.

Встановлені у ст. 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК України, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Проте, як вбачається зі змісту вимог ст. ст. 936, 942, 977 ЦК України правовідносини з приводу зберігання майна виникають на підставі договору, закону, статуту інших законодавчих актів.

Згідно зі ст. 977 ЦК України, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Організація та порядок надання послуг щодо збереження транспортних засобів на автостоянках передбачений «Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 (далі - Правила).

Пунктом 12 Правил передбачено, що під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому.

Володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим зразком.

Згідно з п.15 Правил, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека.

Відповідно до п.27 Правил, автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною шостою даної норми, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених ст. ст. 937, 942, 977 ЦК України вимог щодо письмової форми договору зберігання транспортного засобу, суд приходить до висновку, що на підтвердження наявності договірних відносин вищевказаного характеру, позивач не надав будь-яких доказів укладення договору зберігання між сторонами, доказів прийняття відповідачем автомобіля на зберігання - розписки, перепустки, квитанції чи іншого документа, виданого та підписаного зберігачем, який би свідчив про укладення між сторонами договору зберігання та прийняття автомобіля на стоянку.

Крім цього, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що такий вид діяльності ТОВ «БД РЕНТАЛ-6», ідентифікаційний код юридичної особи 41468937, як надання послуг зі зберігання або утримання майна у відповідача відсутній. ТОВ «БД РЕНТАЛ-6» надає в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Таким чином судом встановлено, що договір зберігання автомобіля позивача між сторонами не укладався, тому регулювання виниклих між сторонами правовідносин не може здійснюватися нормами Правив зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115.

Крім того, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.

За приписами ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

За змістом ст. 55 вказаного Кодексу забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна.

Як вже було зазначено, відповідач не є власником машиномісця № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 6 розділу 1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417 у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.

Як вбачається із змісту Договору оренди машиномісць № 16-ПМ, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «БД РЕНТАЛ-А» останній не визначає будь-яких особливих умов чи покладення забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди на відповідача.

З огляду на викладене, вбачається, що у позивача відсутні правові підстави для покладення на відповідача деліктної (позадоговірної) відповідальності за шкоду завдану майну позивача, що була спричинена пожежею, що сталась 18 травня 2020 року на підземному паркінгу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки суду не надано будь-яких доказів на підтвердження неправомірних дій/бездіяльності з боку відповідача, що спричинили виникнення пожежі, відповідальності останнього за пожежну безпеку на об`єкті.

Щодо інших тверджень позивача, письмових доказів, показань свідка, суд зазначає, що вони, були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Враховуючи, що у суду відсутні підстави для задоволення основної позовної вимоги відшкодування матеріальної шкоди, то відсутні підстави і для задоволення похідних вимог відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та витрат на забезпечення надання суду доказів.

В силу положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 22, 202, 203, 208, 977, 1166, 1187 Цивільного кодексу України ст. ст. 2, 55 Кодексу цивільного захисту України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БД РЕНТАЛ-6», третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.Я. Волчко