Справа № 950/2339/21
Провадження № 2/950/107/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.

представника відповідача адвоката Жалковського В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Лебедин цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 11290,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 299975,57 грн. за кредитним договором № SUL0G6 від 11.12.2007, в тому числі 10025,26 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 974,57 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 156,63 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 133,55 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Також позивач просить стягнути з відповідачів сплачений при зверненні до суду судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2007 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № SUL0G6, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав 51131,25 грн. на термін до 11.12.2037 та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитних договором. За заявою ОСОБА_2 кредитний договір № SUL0G6 від 11.12.2007 переведено з валюти гривня у валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 11010,01 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором № SUL0G6 було укладено договір поруки з ОСОБА_1 .

Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти, але свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим ОСОБА_2 станом на 30.09.2021 має заборгованість в розмірі 11290,01 Доларів США, яка складається з наступного: 10025,26 Доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 974,57 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 156,63 Доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 133,55 Доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань, що за курсом НБУ складає 299975,57 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Ухвалою від 01.12.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача Середи АФ. адвокат Жалковський В.Ю., подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що його довіритель в грудні 2007 року дійсно узяв кредит в банку у валюті гривня, а в 2008 році кредит був переведений у валюту Долар США. В подальшому курс вартості долару США постійно збільшувався, а ОСОБА_2 був не в змозі виконувати свої зобов`язання за договором. Для врегулювання обставин, що склались, останній разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 , яка є відповідачем та поручителем, неодноразово усно звертались до центрального представництва АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для вирішення питання щодо погашення заборгованості шляхом реалізації дво-кімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,3 кв. м, яка є предметом іпотеки. Банк погодився на виконання зобов`язань за правочином шляхом забезпечення іпотеки. Таким чином, від імені ОСОБА_2 позивача уповноважено довіреністю серії НАМ № 553972 від 27.03.2015, зареєстрованою в реєстрі за № 471, розпоряджатись (продавати, обмінювати тощо) нерухомим майном: житловою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною вище. Крім того, за вимогою банку сім`я ОСОБА_2 знялася з реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та припинила нею користуватись, що підтверджується відомостями з будинкової книги. Так, з квітня 2015 року співвідповідачі та їх син зняті з реєстрації. З цього моменту відповідач із дружиною вважали, що питання по договору врегульоване та відсутні зобов`язання. Крім того, представники АТ КБ «ПРИВАТБАНК» неодноразово звертались до подружжя за допомогою продати вказану вище квартиру, в тому числі щодо розповсюдження інформації про її продаж.

Також представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності у якій вказав на те, що як свідчать надані позивачем розрахунки заборгованості, ОСОБА_2 припинив виконувати свої зобов`язання з 11.02.2016. Таким чином представник вважає, що саме з цієї дати сплинули строки сплати щомісячних платежів, що є підставою для відмови у позові відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Представник позивача у судове засідання 01.11.2022 не з`явився, подав заяву у якій справу просив розглядати без його участі. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити на суму заборгованості, пред`явлену до стягнення.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві.

ОСОБА_1 відзиву на позов не надала, проти позовних вимог заперечувала, вказала, що з 2015 року вони не могли сплачувати по кредиту, а тому зверталися в банк, щоб останній забрав квартиру. В ході таких переговорів її чоловіком була видана довіреність банку, яка уповноважувала останній продати квартиру, яку вони придбали за рахунок кредиту. При цьому представники банку повідомили, що їм необхідно виселитися із указаної квартири, що вони і зробили ще в 2015 році. Після того, вона та її чоловік вважали, що банк не має до них претензій.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , пояснення другого відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

11.12.2007 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (кредитор) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про іпотечний кредит № SUL0G6.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кошти в розмірі 51131,25 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 51131,25 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних.

Згідно з п. 1.3 договору кредит надається строком погашення не пізніше 11.12.2037 на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу ВКС № 265513 від 11.12.2007, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.3 кредит надається шляхом (видачі готівки через касу/зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позивальника НОМЕР_1 , відкритий у кредитора).

Відповідно до п. 2.4 договору позичальник зобов`язується щомісяця до 11 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 655,05 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у кредитора. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 11.12.2037 року.

Згідно з п. 3.1 договору виконання позичальником зобов`язання за цим договором (в тому числі і додатковими угодами до нього) забезпечується: - іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , визначеного в іпотечному договорі; - договором поруки № SUL0G6 від 11.12.2007, укладеним з ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 87-92)

11.12.2007 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № SUL0G6.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит № SUL0G6 від 11.12.2007 та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникають на його підставі в майбутньому (т. 1 а.с. 64-65).

11.12.2007 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу квартири, яка розташована по АДРЕСА_1 . Даний договір зареєстровано в реєстрі за № 5575 (т. 1 а.с. 113).

11.12.2007 приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. посвідчено договір іпотеки № SUL0G6, предметом якого є нерухоме майно житлового призначення, а саме: квартира двокімнатна, жилою площею 29,7 кв. м, загальною площею 45,3 кв. м., кількість кімнат - 2, поверх четвертий. Предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю ( ОСОБА_2 ) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю.В. 11.12.2007 за реєстровим № 5575, зареєстрованого в КП «БТІ ВК Лебединської міської ради» 11.12.2007 за № 6889, зареєстрованого в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно за № 8845069 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який видано КБ «БТІВК Лебединської міської ради 11.12.2007 за № 17004956. Майно що передається в іпотеку і знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 144-147).

У серпні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до позичальника із заявою про зміну валюти кредитного договору по іпотечному кредиту № SUL0G6 від 11.12.2007 та просив залишок заборгованості по даному кредиту в розмірі 51258,19 грн. конвертувати в валюту (долар США) по курсу процесингу на дату укладення додаткової угоди до договору (т. 1 а.с. 58 зворот. стор.).

11.08.2008 між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до кредитного договору № SUL0G6 від 11.12.2007.

Відповідно до п. 8.1 додаткової угоди банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_3 на строк з 11.08.2008 року по 11.12.2017 включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 2191,55 доларів США на наступні цілі: на придбання нерухомості зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 7.2 даного договору. Станом на 11.08.2008 залишок заборгованості по кредитному договору № SUL0G6 від 11.12.2007 складає 10168,80 грн., що еквівалентно 2191,55 доларів США.

Згідно з п. 8.2 додаткової угоди для виконання договору банк відкриває позичальникові рахунок № НОМЕР_3 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам (т. 1 а.с. 148-154).

Суд також вказує на те, що до позовної заяви представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» також надавалася копія додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № SUL0G6 від 11.12.2007 пункт 8.1 якої відрізняється від умов вищевказаної угоди, а саме викладено наступним чином: «банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_3 на строк з 11.08.2008 року по 11.12.2017 включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 11010,01 доларів США на наступні цілі: на придбання нерухомості зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 7.2 даного договору. Станом на 11.08.2008 залишок заборгованості по кредитному договору № SUL0G6 від 11.12.2007 складає 51086,46 грн., що еквівалентно 11010,01 доларів США» (т. 1 а.с. 16-19).

Крім того, додатковою угодою б/н від 03.02.2010 до кредитного договору № SUL0G6 від 11.08.2008, пункт 8.1 кредитного договору № SUL0G6 від 11.08.2008 викладено в наступній редакції: банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_3 на строк з 11.08.2008 до 11.12.2030 включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 11010,01 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою за користування кредитом у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 7.2 даного договору (т. 2 а.с. 93).

Суд також звертає увагу на те, що у позовній заяві представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказує строк виконання зобов`язання 11.12.2037.

При цьому представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності. Вказав, що з 11.02.2016 відповідач не погашає кредит, а тому строки пред`явлення вимог по договору про іпотечний кредит від 11.12.2007 № SUL0G6 спливли.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 5.5 додаткової угоди до кредитного договору від 11.12.2007 № SUL0G6 встановлено 5-річний строк позовної давності (т. 1 а.с. 152).

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснено 10.11.2014, а не як указує представник відповідача 11.02.2016. При цьому вказане підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_2 за період з 01.01.2008 по 12.07.2022 (т. 2 а.с. 99-104). Зазначені обставини також підтвердив у судовому засіданні 07.09.2022 представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

При цьому до суду позов надійшов 11.11.2021 тобто більше ніж через 5 років.

Суд також враховує те, що матеріали справи містять копію довіреності від 27.03.2015, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т.П., відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважив ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» представляти його інтереси у відповідних органах, установах, організаціях усіх форм власності, в тому числі, серед іншого, підписувати та укладати від його імені попередні договори та договори купівлі продажу нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розписуватися…визначати умови попередніх договорів або договорів купівлі-продажу на свій розсуд …одержувати належні йому гроші, при підписанні попереднього договору та виручені від продажу нерухомого майна… Цією довіреністю довіритель уповноважує повіреного розпоряджатися (продати, обміняти) належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціну та на умовах, які будуть визначатися ним самостійно (т. 1 а.с. 116).

З приводу такої довіреності другий відповідач ОСОБА_1 пояснила, що така видавалася, оскільки з метою погашення заборгованості по кредиту, банк виставляв квартиру на продаж на своєму сайті. Вони з чоловіком та дитиною знялися з реєстрації, оскільки представники банку дали їм п`ять днів для цього.

Зазначене підтверджується відомостями будинкової книги, відповідно до якої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зняті з реєстрації місця проживання 03-07 квітня 2015 року тобто через декілька днів після видачі довіреності про уповноваження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» продати фактично на будь-яких вигідних йому умовах квартиру в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 117-119).

За таких обставин, суд обґрунтовано вважає, що про порушення своїх прав, а саме неможливість ОСОБА_2 сплачувати заборгованість по кредиту, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» дізналось в листопаді 2014 року з моменту останнього платежу по кредиту.

При цьому факт видання довіреності, якою відповідач уповноважив банк на будь-які дії з іпотечним майном, яке він придбав за кредитні кошти та мав намір проживати у ньому, не може бути пояснений іншим чином ніж намагання банку отримати борг за кредитом, знаючи про неможливість його отримання від ОСОБА_2 .

За таких обставин суд вважає, що строк позовної давності за вимогами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.12.2007 № SUL0G6 сплив.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Так, 11.12.2007 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № SUL0G6.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит № SUL0G6 від 11.12.2007 та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникають на його підставі в майбутньому.

Згідно з п. 4.2, 4.3 зазначеного договору, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за договором про іпотечний кредит. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання (т. 1 а.с. 64-65).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Із договору поруки № SUL0G6 від 11.12.2007 вбачається, що строк припинення поруки не установлений. При цьому протягом шести місяців з моменту внесення останнього платежу 10.11.2014, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не звернулось до поручителя із вимогами про погашення зобов`язання за договором про іпотечний кредит.

При цьому матеріали справи не містять доказів направлення як позичальнику так і поручителю вимоги про погашення усієї суми заборгованості за договором про іпотечний кредит № SUL0G6 від 11.12.2007.

Натомість в матеріалах справи наявний лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 04.10.2021 № 30.1.0.0/2-2S9, адресований ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у якому банк посилається на договір № SUL0G6 від 11.08.2008 та указує на наявність простроченої заборгованості по цьому договору в розмірі 1530,74 доларів США (т. 1 а.с. 53).

Стосовно зазначеного листа представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пояснив, що відомості про його вручення позичальнику та поручителю відсутні.

З огляду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України зі спливом строку, визначеного договором поруки, або зі спливом строку, визначеного законом, порука та відповідне право вимоги кредитора припиняються.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

У договорі поруки № SUL0G6 від 11.12.2007 сторони не встановили строк такої поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, а тому застосуванню підлягає припис ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої порука є припиненою, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України (у наведеній редакції) є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати.

Тому, враховуючи припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання зі спливом визначеного договором або законом строку, застосоване у другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України (у наведеній редакції) словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Однак позивач пред`явив вимоги до поручителя шляхом подання позову до суду тільки 11.11.2021.

За таких обставин суд вважає, що станом на момент звернення до суду є обґрунтовані підстави вважати поруку припиненою.

При цьому пропуск строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог АТ «ПРИВАТБАНК». З огляду на викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SUL0G6 від 11.12.2007.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.11.2022.

Суддя Вадим КОСОЛАП