П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Київ

Справа № 363/4462/21

Провадження: № 22-ц/824/5571/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Вербової І.М., Нежури В.А.,

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Клапчука Федора Петровича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, обґрунтувавши його тим, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і за цим законом призначено йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 роки. Вказаним вироком встановлено, що 27.04.2020 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною на 18 км. +850 м. автодороги сполученням «Київ-Іванків-Овруч», в смузі для руху в бік с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, порушив вимоги п.п. 2.3 б, д, п. 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу для руху в бік м. Києва, де допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес А140», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в межах зустрічної смуги руху. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес А140», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , отримав численні механічні ушкодження. Вказаним вироком суду, який набрав законної сили, цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну пошкодженням автомобіля «Мерседес А140», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 110 846 грн. відмовлено. Стверджувала, що оскільки станом на момент ДТП 27.04.2020 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наявні всі підстави для стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Мерседес А140», д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Клапчук Ф.П. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відмова у відкритті провадження у справі за даних обставин позбавляє позивача на доступ до суду, гарантованого ст. 4 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також відмітив, що відмова у задоволенні цивільного позову при розгляді справи судом у кримінальному провадженні не позбавляє особу права звернутися до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства. Зазначив, що позивач не погоджується з висновками суду в частині необґрунтованості та недоведеності позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, звернених до ПрАТ СК «ПЗУ України», що дає їй право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що повторне подання на розгляд суду такої самої заяви (про той самий предмет, з тих самих підстав і між тими самими сторонами ) не допускається.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. (ст. 2, 4, 5, 19 ЦПК України. Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами (п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України).

Із матеріалів справи слідує, що потерпіла ОСОБА_1 в порядку ст. 128 КПК України звернулася до суду із цивільним позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням вказаного транспортного засобу, в розмірі 110 846 грн, суд виходив із недоведеності розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням згаданого автомобіля в розумінні вимог ст. 22 ЦК України.

В рамках цивільного судочинства позов ОСОБА_1 до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» пред`явлений на суму 137 126,10 грн.

При цьому, позивачкою не долучено до матеріалів позовної заяви копії позову, який пред`являвся нею в рамках кримінального провадження, що позбавляє суд можливості встановити предмет та підстави позову, а також встановити склад учасників справи, а тому висновки суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є передчасними.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що висновок суду про відмову у відкритті провадження у справі є передчасним, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Клапчука Федора Петровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.М. Вербова

В.А. Нежура