Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7668/21 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 18 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/7668/21 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України, Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_2 , треті особи: Житомирська міська рада, Державний університет «Житомирська політехніка», Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Державне підприємство «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро Інституту проблем моделювання в енергетиці ім. Г.Є.Пухова НАН України», про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки,

за апеляційною скаргою Міністерства освіти і науки України

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 липня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до Національної академії наук України, Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_2 . Просила поділити земельну ділянку площею 0,4594 га, що знаходиться у власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади в особі міської ради для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 та встановити порядок користування спірною земельною ділянкою загальною площею 0,4594 га: ділянкою № НОМЕР_1 0,0914 га і ділянкою № НОМЕР_2 0,3680 га згідно з технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,4594 га (ділянка № НОМЕР_1 0,0914 га, ділянка № НОМЕР_2 0,3680 га), що знаходиться у власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади в особі міської ради для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 і була розроблена на підставі рішення Житомирської міської ради від 31 жовтня 2019 року №1661 «Про розгляд клопотань щодо надання згоди на виготовлення технічних документації із землеустрою» та згідно з договором від 05 лютого 2020 року №14.

Свій позов обґрунтувала тим, що на підставі договорів купівлі-продажу їй на праві власності належить ангар-склад загальною площею 115,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Цей ангар-склад знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :04:019:0001 загальною площею 0,4594 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка належить Житомирській об`єднаній територіальній громаді в особі міської ради. Рішенням від 31 жовтня 2019 року №1661 «Про розгляд клопотань щодо надання згоди на виготовлення технічних документацій із землеустрою» Житомирська міська рада надала згоду Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Житомирської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу вищевказаної земельної ділянки комунальної власності для подальшого оформлення права користування цими земельними ділянками фізичними та юридичними особами (додаток №1). Вказаним рішенням їй дозволено здійснити оплату робіт із землеустрою. Розроблену та погоджену, в установленому законом порядку, документацію із землеустрою належало подати до Житомирської міської ради для розгляду та затвердження. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на підставі вищевказаного рішення Житомирської міської ради від 31 жовтня 2019 року №1661 та згідно з договором від 05 лютого 2020 року №14 виконаний комплекс робіт по розробленню технічної документації із землеустрою щодо поділу вищевказаної земельної ділянки загальною площею 0,4594 га (ділянка № НОМЕР_1 - 0,0914 га, ділянка № НОМЕР_2 - 0,3680 га). Інші землекористувачі, які користуються на праві постійного користування земельною ділянкою комунальної власності загальною площею 0,4594 га за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відповідачі, проігнорували її прохання узгодити встановлення порядку користування та поділу вказаної земельної ділянки згідно з розробленою технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. За таких обставин, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14 грудня 2021 року, занесеною до журналу судового засідання, за клопотанням Міністерства освіти і науки України до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- Державний університет «Житомирська політехніка» (а.с.155 т.1).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 травня 2022 року до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (а.с.208 т.1).

Ухвалами Корольовського районного суду м.Житомира від 20 червня 2022 року та від 05 липня 2022 року про виправлення описки, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державне підприємство «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро Інституту проблем моделювання в енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України» (а.с.231-232, 249-250 т.1).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05 липня 2022 року позов задоволений. Поділена спірна земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови площею 0,4594 га, що знаходиться у власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади в особі міської ради, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлений порядок користування спірною земельною ділянкою загальною площею 0,4594 га ділянкою №1-0,0914 га і ділянкою № НОМЕР_3 га згідно з технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,4594 га на ділянку № НОМЕР_1 0,0914 га і ділянку № НОМЕР_2 0,3680 га, що знаходяться у власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади в особі міської ради для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, які розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , що була розроблена на підставі рішення 56 сесії 7 скликання Житомирської міської ради від 31 жовтня 2019 року №1661 «Про розгляд клопотань щодо надання згоди на виготовлення технічних документації із землеустрою» та згідно з договором від 05 лютого 2020 року №14.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Міністерство освіти і науки України подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову до Міністерства освіти і науки України відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що визнаючи у даній справі Міністерство освіти і науки України відповідачем, ОСОБА_1 не заявила до нього жодної позовної вимоги, а також ніяким чином не визначала, які саме її права та в який спосіб були порушені, а також не навела жодних аргументів щодо неправомірності дій/бездіяльності Міністерства освіти і науки України. Також посилається на те, що Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в сфері освіти і науки, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів. Згідно з підпунктом 89 п.4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою КМУ від 16 жовтня 2014 року №630, міністерство здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління. Відповідно до автоматизованої системи «Юридичні особи» майно (лабораторний корпус, навчальний корпус №2, гараж-склад) за адресою: АДРЕСА_1 є державною власністю, що закріплено на праві оперативного управління за Державним університетом «Житомирська політехніка». Також на балансі навчального закладу перебуває земельна ділянка. Відповідно до рішення виконкому міської ради від 16 листопада 1999 року №634 вказана земельна ділянка 5,1065 га на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЖТ №02522 передана Житомирському інженерно-технологічному інституту, правонаступником якого є Державний університет «Житомирська політехніка». Отже, об`єкти нерухомого майна, які перебувають на балансі Державного університету «Житомирська політехніка», знаходяться на земельній ділянці, що належить до комунальної власності міста Житомира. Листом від 25 вересня 2020 року №1/11-6521 Міністерство освіти і науки України повідомляло про відсутність повноважень для погодження та поділу земельної ділянки, зазначеної у зверненні. Порушене питання відноситься до компетенції Державного університету «Житомирська політехніка». Заклади вищої освіти автономні у питаннях економічної та іншої діяльності. Наполягає на тому, що Міністерство освіти і науки України є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки оспорювана земельна ділянка знаходиться у власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади та у постійному користуванні Державного університету «Житомирська політехніка», який відповідно до Закону України «Про вищу освіту» володіє автономією, у яку міністерство втручатися не має права.

У відзиві відповідач Національна академія наук України просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до Міністерства освіти і науки України та Національної академії наук України скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову до Міністерства освіти і науки України та Національної академії наук України відмовити. Посилається на те, що Національна академія наук України підтримує апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України. Національна академія наук України в своєму відзиві на позов звертала увагу суду, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки оспорювана земельна ділянка знаходиться у власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади та перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Спеціальне конструкторське-технологічне бюро Інституту моделювання в енергетиці ім.Г.Є.Пухова НАН України», органом управління якого на час розгляду справи є Фонд державного майна України.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Вважає рішення суду першої інстанції справедливим, а відповідачів - належними. Пояснила, що з 2016 року є власником нерухомого майна (ангару-складу (павільйону-складу)), але не може завершити оформлення земельної ділянки під цим об`єктом та використовувати його за призначенням, незважаючи на те, що отримала згоду Житомирської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади з кадастровим номером :04:019:0001. Відповідні обставини підтверджуються оновленою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. На земельній ділянці, у потребі поділу якої виникла необхідність, розміщені, у тому числі, об`єкти нерухомого майна, власником яких є Міністерство освіти і науки України, яке проігнорувало прохання узгодити поділ земельної ділянки та встановити порядок користування, що змусило її звернутися до суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про причини неявки не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання не спрямовували. У відзиві на апеляційну скаргу Національна академія наук України одночасно просить розглянути справу без участі її представника. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 21 жовтня 2016 року та від 25 жовтня 2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «МТК» продало, а ОСОБА_1 купила ангар-склад (павільйон-склад) загальною площею 115,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-7 т.1). Договори купівлі-продажу посвідчені у нотаріальному порядку та право власності на цей об`єкт нерухомого майна зареєстровано у визначеному законом порядку за позивачем ОСОБА_1 .

Виходячи з презумпції правомірності правочину, оскільки зворотного матеріалами справи не доведено, у 2016 році позивач ОСОБА_1 на праві власності набула нерухоме майно, а саме: ангар-склад (павільйон-склад) загальною площею 115,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини першої ст.377 ЦК України, яка діяла у такій редакції на час набуття позивачем права власності на споруду, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналогічна норма прописана у частинах першій та другій ст.120 ЗК України. Так, за положеннями цих норм, які діяли у такій редакції на час набуття позивачем права власності на ангар-склад (павільйон-склад), у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянко, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Отже, земля слідує за ангаром-складом (павільйоном-складом).

Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Оскільки позивач є власником ангара-складу (павільйону-складу) на підставі договорів купівлі-продажу, то згідно з вищевказаними правовими нормами набула право на земельну ділянку, на якій розташоване належне їй нерухоме майно.

Рішенням Житомирської міської ради від 31 жовтня 2019 року №1661 «Про розгляд клопотань щодо надання згоди на виготовлення технічних документацій із землеустрою» надана згода Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Житомирської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади з цільовим призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови площею 0,4594 га з кадастровим номером :04:019:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшої передачі частини цієї земельної ділянки ОСОБА_1 (п.1 додатку №1 до рішення ради) (а.с.10-12 т.1). Також позивач одержала дозвіл власника земельної ділянки здійснити оплату робіт із землеустрою та звернутися до суб`єкта господарювання для проведення робіт із землеустрою та виготовлення документації із землеустрою.

На підставі вищевказаного рішення Житомирської міської ради у 2020 році розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,4594 га за адресою: АДРЕСА_1 , та запроектовано для подальшої передачі в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0914 га, а інша частина - запроектована земельною ділянкою № НОМЕР_2 площею 0,3680 га (а.с.13-28 т.1).

Позивач через свого представника звернулася до Міністерства освіти і науки України із клопотанням від 10 вересня 2020 року для надання погодження щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,04594 га з кадастровим номером :04:019:0001 на дві земельні ділянки площами: 0,0914 га (ділянка № НОМЕР_1 ); 0,3680 га (ділянка № НОМЕР_2 ), оскільки на земельній ділянці площею 0,04594 га, у тому числі, знаходиться нерухоме майно, що належить на праві державної власності Міністерству освіти і науки України (а.с.25 т.1).

Листом від 25 вересня 2020 року №1/11-6521 Міністерство освіти і науки України надало відповідь представнику позивача, пославшись на те, що опрацювання та прийняття рішення щодо надання погодження поділу земельної ділянки належить виключно до комісії з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України (а.с.98 т.1). Одночасно повідомило, шо з наданої інформації неможливо встановити повноважень та підстав для опрацювання Міністерством освіти і науки України отриманих матеріалів. Пославшись на неточності, Міністерство освіти і науки України повідомило про відсутність повноважень для погодження поділу земельної ділянки.

Разом із тим, ксерокопією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 жовтня 2014 року підтверджується, що нежитлові будівлі загальною площею 1 255,8 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є державною власністю, власником яких є Міністерство освіти і науки України (а.с.177 т.1).

Учасниками справи не заперечується той факт, що нежитлові будівлі загальною площею 1 255,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , включають: навчальний корпус №2 літ. «А» загальною площею 1 005,3 кв.м; лабораторний корпус (не навчальний) літ. «Б» загальною площею 151,6 кв.м; гараж-склад літ. «В» загальною площею 98,9 кв.м, та у них наразі розміщується Державний університет «Житомирська політехніка».

На підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 16 листопада 1999 року №634 земельна ділянка площею 5,1065 га надана у постійне користування Житомирському інженерно-технологічному інституту, правонаступником якого є Державний університет «Житомирська політехніка», що підтверджується державним актом серії І-ЖТ №002522 від 19 січня 2000 року (а.с.95-97 т.1).

Як вже зазначалося вище, у даному спорі діє принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою. Земельна ділянка, про поділ якої на дві земельні ділянки клопоче позивач, не є вільною від об`єктів нерухомого майна. На цій земельній ділянці комунальної форми власності з кадастровим номером :04:019:0001 розміщуються, у тому числі, нежитлові будівлі, які на праві власності належать Міністерству освіти і науки України.

Отже, сам факт належності Міністерству освіти і науки України на праві державної власності нежитлових будівель, які знаходяться на земельній ділянці, про поділ якої на дві окремі земельні ділянки клопоче позивач, не виключає Міністерство освіти і науки України з числа відповідачів у справі, а обставина оформлення права постійного користування землею на Державний університет «Житомирська політехніка», який розміщується у цих нежитлових будівлях, не є достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки право державної власності Міністерства освіти і науки України на нежитлові будівлі є абсолютним правом, яке зобов`язує.

У рішенні Житомирської міської ради від 31 жовтня 2019 року №1661 прописано, що розроблена та погоджена документація із землеустрою має бути подана до Житомирської міської ради для розгляду та затвердження.

За таких обставин, є реальна небезпека порушення права власності позивача зі сторони Міністерства освіти і науки України.

Визначення відповідачів є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідача, обов`язком суду.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що Міністерство освіти і науки України є належним відповідачем у цій справі, а доводи апеляційної скарги, із огляду на вищевикладене, висновків суду першої інстанції з цього приводу не спростовують.

За положеннями ст.375 ЦПК України рішення суду першої інстанції залишається без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аргументи іншого відповідача Національної академії наук України у відзиві на апеляційну скаргу про те, що вони не є належним відповідачем не підлягають обговоренню при розгляді апеляційної скарги Міністерства освіти і науки України, оскільки Національна академія наук України правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції не скористалася, а суд апеляційної інстанції, у відповідності до положень частини першої ст.367 ЦПК України, уповноважений перевіряти законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: