Справа № 466/2289/22
Провадження № 2/466/1523/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар ЛАНЬ М.О.

позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

18.04.2022 року ОСОБА_3 звернувся в суд позовною заявою до ЛМКП «Львівтеплоенерго», в якій просив суд зобов`язати відповідача виключити з його особового рахунку № НОМЕР_1 нарахування оплати за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень та провести перерахунок по його особовому рахунку № НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Стверджує, що з 01.12.2021 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» змінило умови нарахування йому послуг щодо центрального опалення за його особовим рахунком № НОМЕР_1 , а саме в платіжці з`явилася нова графа послуг: «Оплата місць загального користування та допоміжних приміщень». Вважає, що стягнення з нього коштів за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень є неправомірним та безпідставним, оскільки в першому під`їзді в будинку АДРЕСА_2 будь-які обігрівальні прилади відсутні, що стверджується актом від 26.01.2022 року, складеним ЛКП «Балатон-409». З наведених вище підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою від 09.05.2022 року відкрито провадження у справі правилами спрощеного позовного провадження.

04.07.2022 року представник позивача ОСОБА_4 подала відзив на позов, в якому вимоги позивача заперечила, вважає їх незаконними та безпідставними. Заперечення проти позову обґрунтовані наявністю у позивача, як споживача житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання, обов`язку оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування та допоміжних приміщень зазначеного багатоквартирного житлового будинку відповідно до затвердженої Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, покликалась на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії врегульовано законами України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Позивач є споживачем послуг, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Йому для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом.

Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Крім цього, відповідно до змісту положень зазначеного Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі припинення у встановленому порядку користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові від 05.06.2019 року у справі № 703/3515/15-ц зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання.

Ці відносини врегульовані зокрема і Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315, який набрав чинності 25.01.2019 року. Цією Методикою передбачено умови та порядок нарахування витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень.

Відповідно до п.12 розділу ІV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Водночас, у п.11 Методики визначено : якщо проектом на будинок було передбачено встановлення приладів опалення в МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то такі прилади повинні бути відновлені.

Методика не передбачає звільнення споживачів від оплати теплової енергії. Витраченої на опалення МЗК у разі відсутності у них окремих опалювальних приладів.

Отже, ЛМКП «Львівтеплоенерго» правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства та існуючих нормативних документів здійснює нарахування оплати за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Як слідує зі статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приймаючи рішення у даній справі, суд враховує правові позиції, висловлені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року ( справа № 703/686/15-ц 17) згідно яких споживач користується послугами з централізованого опалення місць загального користування будинку, які надає позивач, тому зобов`язаний їх оплачувати відповідно до Методики. Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315».

Аналогічні за змістом висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суд Верховного Суду від 05 червня 2019 року справа № 703/3515/15-ц (провадження № 61-14200св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 703/58/16-ц (провадження № 61-5443св18) та від 07 лютого 2018 року у справі № 703/4963/15-ц (провадження № 61-3181св18).

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірними дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» та перерахунок і виключення з особового рахунку нарахування вартості наданих послуг за опалення місць загального користування є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання до вчинення дій - виключення з особового рахунку НОМЕР_1 нарахування оплати за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень та проведення перерахунку по особовому рахунку НОМЕР_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.10.2022 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська