П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року

м. Рівне

Справа № 557/1807/21

Провадження № 22-ц/4815/733/22

Справа № 557/1807/21

Провадження № 22-ц/4815/733/22

Головуючий у Гощанському районному суді

Рівненської області: суддя Оленич Ю.В.

Рішення суду першої інстанції ухвалено:

28 лютого 2022 року

(фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство "Комерційний Індустріальний Банк";

представники учасників справи:

позивача адвокат Нікольченко Борис Борисович;

відповідача адвокат Нестеров Едуард Геннадійович;

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката Нікольченка Бориса Борисовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" адвоката Нестерова Едуарда Геннадійовича на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" про визнання неправомірними дій щодо відмови у розгляді заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором, визнання поважною причини неподання заяви про проведення реструктуризації та встановлення іншого строку для подання заяви для проведення реструктуризації за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року в суд звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Нікольченко Б.Б. з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" (далі АТ "КІБ" або банк) про визнання неправомірними дій щодо відмови у розгляді заяви про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором, визнання поважною причини неподання заяви про проведення реструктуризації та встановлення іншого строку для подання заяви для проведення реструктуризації за кредитним договором.

Мотивуючи вимоги, зазначав, що 22 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" (далі - ВАТ КБ "Надра") та позивачем укладено кредитний договір №8/2203/07-1, відповідно до умов якого ВАТ КБ "Надра" надало позичальнику грошові кошти у сумі 23 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,99% річних та строком повернення кредиту до 20 березня 2037 року. Забезпечено виконання зобов`язань договором іпотеки №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року. На теперішній час усі права кредитора за кредитним договором належать відповідачу. 04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором на підставі Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів наданих в іноземній валюті" (далі - Закон №1381-IX). Подання заяви у такий час обґрунтовувалось тим, що з 11 травня 2021 року по 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 перебувала за межами України. Тому вважала, що відповідач був зобов`язаний продовжити строк звернення з такою заявою. Однак останній цього не вчинив, посилаючись на відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про проведення реструктуризації зобов`язань та здійснення реструктуризації.

З наведених мотивів з урахуванням поданої в порядку ст. 49 ЦПК України заяву просив визнати неправомірними дії АТ "КІБ" щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року, визнати поважною причиною неподання ОСОБА_1 заяви про проведення реструктуризації у зв`язку з її перебуванням за межами території України та встановити інший строк для подання заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Визнано поважною причиною пропуску строку ОСОБА_1 подання АТ "КІБ" заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року - перебуванням її за межами території України.

Встановлено ОСОБА_1 строк для подання АТ "КІБ" заяви про проведення реструктуризації за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року - два місяці з моменту набрання законної сили даним рішенням.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з АТ "КІБ" в дохід держави 908 грн. судового збору.

Стягнуто з АТ "КІБ" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

На рішення суду представником відповідача адвокатом Нестеровим Е.Г. подано апеляційну скаргу, де покликався на його незаконність та необґрунтованість в частині задоволених позовних вимог, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги покликався на те, що суд попередньої інстанції не мав правових підстав для прийняття до розгляду заяви позивача про зміну позовних вимог, адже її було подано поза межами процесуальних строків, які визначено для вчинення такої дії, а саме після закінчення підготовчого засідання. Крім того, такою заявою фактично було змінено предмет позову, що є не припустимим та повинно спонукати до відмови у прийняття цієї заяви. Так, при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

З викладених підстав просив оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухваливши нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

У поданому на відзиві представник позивача вважав рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що до задоволення не підлягає. На його переконання, визначений судом спосіб захисту не суперечить законодавству, спрямований на ефективне поновлення порушеного права позивача, а прийняття судом заяви про уточнення позовних вимог не потягло за собою неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як було з`ясовано судом, і ці обставини учасниками справи не заперечуються та визнаються, 22 березня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та позивачем укладено кредитний договір №8/2203/07-1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 одержала від банку у кредит грошові кошти у сумі 23 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,99% річних та строком повернення до 20 березня 2037 року. Виконання зобов`язань сторони забезпечили договором іпотеки №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року. Згодом права вимоги перейшли до Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Генезис Капітал".

11 вересня 2020 року Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Генезис Капітал" відступив шляхом продажу АТ "КІБ" права вимоги до позивача як до позичальника та іпотекодавця.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву до правонаступника про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №8/2203/07-1 від 22 березня 2007 року, у якій, зокрема, просила поновити строк подання такої заяви у зв`язку з її перебуванням за межами України.

Листом №09Л-5415 від 29 жовтня 2021 року АТ "КІБ" повідомило позивача про те, що у нього відсутні правові підстави на задоволення клопотання про поновлення строку подання заяви про проведення реструктуризації зобов`язань та відповідно проведення реструктуризації за заявою позивача, так як клопотання і сама заява надійшли 11 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строків, передбачених абз. 6 пп. 3 п. 7 розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (далі Закон 1734-VIII. Крім цього, у листі зазначалось, що вказаним Законом не передбачена можливість кредитора поновлювати строки подання про проведення реструктуризації.

Спірні правовідносини між сторонами виникли через те, що позивач вважала таку відмову протиправною, адже строк звернення із заявою про проведення реструктуризації нею пропущено з поважних причин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" від 13 квітня 2021 року (далі - Закон №1381-IX), який набрав чинності 23 квітня 2021 року, розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 1734-VIII доповнено пунктом 7.

Цією нормою передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно з підпунктом 3 цього пункту реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім визначених в даному підпункті випадків.

У цьому ж підпункті зазначено, що у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом

При цьому, як відомо із інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за №91-3269/0/15-22 від 01 лютого 2022 року, позивач у період з 11 травня 2021 року по 29 вересня 2021 року за межами України.

Повно і правильно встановивши обставини справи, в т.ч. і факт перебування позивача за кордоном у відповідний період, та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які відносять відповідну обставину до поважної причини пропуску строку подання заяви про проведення реструктуризації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідач за виниклих правовідносин, тобто при вирішенні питання щодо прийняття заяви про реструктуризацію, припустився до надмірного формалізму, мав на меті уникнути покладеного на законодавчому рівні обов`язку продовжити строк за прямо передбаченої Законом 1734-VIII причини, чим порушено право позивача на реструктуризацію зобов`язань за кредитивним договором.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права, які полягали в неправомірному взятті до розгляду поданої стороною позивача в порядку ст. 49 ЦПК України заяви, тобто, як в ній йшлося, заяви про уточнення позовних вимог.

Так, процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про доповнення або уточнення позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Колегією суддів встановлено, що вимогу щодо надання доказів направлення копії такої заяви відповідачу було додержано, але таку заяву було подано поза межами процесуального строку.

При цьому згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак очевидно, що таке процесуальне порушення, не потягло до помилкового розв`язання цивільно-правового спору, а лише сприяло забезпеченню ефективного захисту порушеного права позивача, процесуальній економії часу та дій, що відповідає засадам справедливості, пропорційності та розумності.

Крім того, неподання заяви про уточнення позовних вимог спонукало б до застосування аксіоми цивільного судочинства jura novit curia "суд знає закон", яка надає право визначити та застосувати ту правову норму, яка підлягає застосуванню до конкретних правовідносин, оскільки неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Як зазначалось, відповідно до підпункту 3 п. 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України 1734-VIII у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці.

Тобто суд попередньої інстанції незалежно від поданої в порядку ст. 49 ЦПК України заяви позивача мав в силу імперативності абзацу п`ятого підпункту 3 п. 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України 1734-VIII встановити інший строк для подання про проведення реструктуризації.

Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Вказані процесуальні дії суду не можуть вважатися й виходом за межі позовних вимог.

Принци "суд знає закони", полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Поготів, на переконання колегії суддів, в розрізі спірного питання, задля ефективного поновлення порушеного права ОСОБА_1 не вважалися б безпідставними та необґрунтованими такі позовні вимоги як поновлення, встановлення чи продовження строку судом, так і покладення на кредитора обов`язку із вчинення будь-якої із таких дій.

Отже, аргументи заявника про незаконність і необґрунтованість рішення суду на увагу не заслуговують і спростовуються правильністю висновків суду.

Спонуканням для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судовий збір, що понесений при поданні апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Комерційний Індустріальний Банк" адвоката Нестерова Едуарда Геннадійовича залишити без задоволення, а рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 24.05.2022

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків