Справа № 343/1646/18
Провадження № 22-ц/4808/1147/22
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Працун В.В.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Ватутіна І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Магарського Михайла Зіновійовича на окрему ухвалу Долинського районного суду від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 16 вересня 2017 року в приміщенні Нової Пошти по АДРЕСА_1 принизив його честь і гідність, а саме у публічному місці нецензурно образив та непристойно висловився щодо нього. Вищевказаними непристойними висловлюваннями відповідач порушив його законні права на честь, гідність і завдав йому моральної шкоди, що є втратами невідновного характеру та заподіяло негативні наслідки. Зокрема, необхідність докладати зусилля для спростування образливих, принизливих слів, виправдовуватися перед людьми, друзями, знайомими. Він отримав сильні нервові переживання та страждання, що негативно вплинуло на звичний спосіб життя, роботу та здоров`я. Просив зобов`язати ОСОБА_1 публічно вибачитись перед ним за грубе спілкування та нанесення образ і спростувати поширену ним 16.09.2017 року інформацію в такий же спосіб, в який вона була поширена, тобто в присутності працівників «Нової Пошти» та стягнути з ОСОБА_3 на його користь 250000,00 грн відшкодування завданої моральної шкоди, 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, транспортні витрати в сумі 1 200,00 грн, витрати на ксероксний папір в сумі 100,00 грн, витрати на СD-диски - 24,00 грн та на заправку картриджа до ксерокса - 120,00 грн.

Окремою ухвалою Долинського районного суду від 22 серпня 2022 року інформацію щодо дій адвоката Магарського Михайла Зіновійовича (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1112062 від 16.05.2022 року, номер свідоцтва № 000776 від 30.10.2017 року, виданого Радою адвокатів Львівської області, рішення № 73 від 05.10.2017 року) доведено до відома кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області( корпус 4, вулиця Героїв УПА, 73, Львів, Львівська область, 79000) для відповідного реагування з посиланням на те, що вказаний адвокат вчиняє дії, спрямовані на невиправдуване затягування судового розгляду справи.

Не погоджуючись з ухвалою суду адвокат Магарський М. З. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Зокрема, апелянт вказує на те, що посилання окремої ухвали про невиправдуване затягування судового розгляду справи є безпідставною, оскільки ним з дотриманням вимог процесуального закону надається позивачу правнича допомога, а не надання доказів перебування у відпустці не обгрунтована конкретною нормою права та перебування адвоката у відпустці не може розцінюватись як зловживання процесуальним правом.

07 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 адвоката Ватутін І.П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що представник позивача неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, що приводить до затягування розгляду справи, яке триває з листопада 2018 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законою та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Постановляючи окрему ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача адвокат Магарський М.З. заявив клопотання про оголошення перерви та надання їм часу для підготовки заперечень щодо вказаного клопотання, яке суд задовольнив та оголосив перерву на 11.00 год. 22.08.2022 року. Вказана дата засідання була погоджена з адвокатом Магарським М.З., він з нею ознайомлений та заперечень не мав, що підтверджується його письмовою розпискою, про майбутню чи плановану відпустку суд не попереджував. За таких обставин, враховуючи, що жодних документів на підвердження факту перебування у відпустці адвокат Магарський М.З. не надав, заяву про відкладення розгляду справи направив на електронну пошту суду безпосередньо перед самим судовим засіданням, суд вважає його дії такими, що містять ознаки зловживання своїми процесуальними права, що вимагає відповідного реагування.

Такий висновок суду є передчасним, не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

Адвокат Магарскький М.З. представляє інтереси позивача ОСОБА_2 на підставі договору б/н від 03.05.2022 року та виданого ордеру від 16 травня 2022 року (а.с.7)

27 травня 2022 року адвокатом Магарскький М.З. подано клопотання про відкладення справи у зв`язку з воєнним станом (а.с.6).

01 липня 2022 року позивач ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку необхідністю проведення еспертизи у справі (а.с.11).

Про наступний розгляд справи на 22 серпня 2022 року ОСОБА_5 був повідомлений, що підтверджується роспискою (а.с.21), проте в судове засідання не зявився проінформувавши суд про перебування у відпустці до 01.10.2022 року (а.с.22).

Відповідно до статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. Обмеження чи позбавлення процесуального права повинно застосовуватися судом відповідно до принципу пропорційності, який апеляційним судом у цій справі дотримано.

Тлумачення частини першої статті 262 ЦПК України свідчить, що суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

У частині п`ятій статті 262 ЦПК України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (частина шоста статті 262 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено: «окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2018 року у справі № 911/961/17 вказано, що: «в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2018 року у справі № 922/3997/15, від 04 травня 2018 року у справі № 922/1733/17.

Згідно із статтею 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналіз окремої ухвали Долинського районного суду від 22 серпня 2022 року свідчить, що при її постановленні суд першої інстанції не зазначив норми якого закону, нормативно-правового акту порушено адвокатом Магерським М.З. та в чому полягало таке порушення.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Представник ОСОБА_2 адвокат Магарський М.З. після вступу в справу, з 16 травня 2022 року заявлено 27 травня 2022 року клопотання про відкладення справи у зв`язку з воєнним станом. На 22 серпня 2022 року ОСОБА_5 був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується роспискою (а.с.21). Проте в судове засідання не з`явився та подав пояснення про перебування у відпустці до 01.10.2022 року (а.с.22).

Тобто, користуючись правами, наданими йому процесуальним законодавством, заявив зазначені клопотання.

У зв`язку із наведеним, висновок суду першої інстанції про те, що адвокат Магарський М.З. діяв з порушенням вимог статей 20,21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також Правил адвокатської етики, що перешкоджало здійсненню правосуддя і свідчило про неналежне виконання ним професійних обов`язків адвоката, нехтування та зловживання процесуальним правами, є помилковим.

Вищевказані дії адвоката Магарського М.З. не свідчать про зловживання ним процесуальними правами та вчинення дій з метою затягування та перешкоджання розгляду справи, так як посилання на тривалість розгляду справи з 2018 року є необгрунтованим, оскільки розгляд цієї справи за участю адвоката Магарського М.З. триває з 16 травня 2022 року.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Суд з метою запобігання зловживання правами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. Обмеження чи позбавлення процесуального права повинно застосовуватися судом відповідно до принципу пропорційності.

Окрема ухвала як форма реагування на виявлені порушення вимог законодавства та інструмент для їх усунення має бути законною і обґрунтованою, відповідати вимогам судового рішення (частини перша-третя статті 263 ЦПК України). Окрема ухвала повинна бути належно мотивованою.

Вирішуючи питання про постановлення окремої ухвали щодо адвоката, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дії адвоката Магарського М.З. були направлені за затягування розгляду справи.

У рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С. А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У частині другій статті 43 ЦПК України закріплено обов`язки учасників справи,зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати доказів, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції без належної оцінки обставин поведінки адвоката Магарського М.З. постановив окрему ухвалу, яка не відповідає вимогам статтям 262, 263 ЦПК України, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити. Окрему ухвалу Долинського районного суду від 22 серпня 2022 року скасувати .

З моменту прийняття постанови суду апеляційної інстанції окрема ухвала Долинського районного суду від 22 серпня 2022 року втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст складено 16 листопада 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк Л.В.Василишин

І.О.Максюта