Провадження 2-о/127/284/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Кравчук А.К.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

адвоката заінтересованих осіб - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката заінтересованих осіб про залишення заяви Вінницької міської ради про визнання спадщини відумерлою без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась Вінницька міська рада із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою суду від 28.07.2022 вищевказану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Також даним судом рішенням до участі у справі в якості заінтересованих осіб було залучено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і витребувано докази по справі.

На виконання вищевказаного судового рішення на адресу суду надішли належним чином засвідчені копії спадкових справ до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна будинковолодіння АДРЕСА_1 .

23.08.2022 від адвоката заінтересованих осіб до суду надійшли заперечення щодо задоволення заяви Вінницької міської ради про визнання спадщини відумерлою, аргументовані тим, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , до складу спадщини яких входить будинок АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які з самого свого народження і до сьогодні безперервно та відкрито володіють даним будинком, проживають у ньому і несуть витрати на його утримання. Право власності на будинок не зареєстровано, однак його було побудовано на земельній ділянці виділеній в 1927 році ще батьками чоловіка ОСОБА_7 ОСОБА_8 (на плані позначений літ. «А») і в 1959 році ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на плані позначений літ. «Б»). Як вважають заінтересовані особи, спадщина після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ними прийнята.

Крім того, 21.10.2022 судом отримано клопотання адвоката заінтересованих осіб про залишення заяви ВМР без розгляду через наявний спір про право.

В судовому засідання адвокат заінтересованих осіб своє клопотання підтримала і просила задовольнити, аргументуючи мотивами викладеними у ньому.

Представник заявника заперечував щодо наявності спору про право, пославшись на відсутність на розгляді в суді такого спору.

Заслухавши клопотання адвоката заінтересованих осіб, позицію представника заявника, суд пришов до наступного висновку.

На стадії прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, із матеріалів заяви не вбачався спір про право.

Однак, в ході розгляду справи, суд прийшов до висновку про наявність спору про право.

Так, з матеріалів спадкової справи № 140/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 вбачається, що до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Лукашенка В.Б. звернулись ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які є онуками спадкодавця, із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через ненадання правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що винесено відповідні постанови № 374/02-31 від 13.04.2019, № 355/02-31 від 11.04.2019, № 380/02-31 від 20.04.2019. Інші особи із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї до нотаріуса не зверталися.

З матеріалів спадкової справи № 44/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 вбачається, що до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Лукашенка В.Б. звернулись ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які є доньками спадкодавця, із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через ненадання правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що винесено відповідну постанову № 375/02-31 від 13.04.2019. Інші особи із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї до нотаріуса не зверталися.

Згідно із Законом України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, може бути видане уповноваженою на це особою на підставі правовстановлюючих документів.

З матеріалів інвентаризаційної справи № 24086 на об`єкт нерухомого майна - будинок АДРЕСА_1 та інформації з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що реєстрація права власності на дане нерухомого майно не проводилась, інформація відсутня.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

В ході розгляду справи судом встановлено відсутність у заінтересованих осіб правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (надалі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно із підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Оскільки нотаріусом правомірно відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в судовому порядку.

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: 1) часом відкриття; 2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але, це положення закону треба сприймати у контексті статусу спадкоємця у певні проміжки часу, оскільки редакція даної норми має широкий зміст. Якщо особи не можуть довести свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов`язується виникнення права на спадкування, встановлюються судом.

Статтею 1296 ЦК України регламентується право спадкоємця на одержання спадщини.

На відміну від ст. 1296 ЦК України, де йдеться про право на отримання свідоцтва про право на спадщину, у ст. 1297 ЦК України закріплено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтвом про право на спадщину, коли йдеться про спадкування нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Також суд звертає увагу на те, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтво про право на спадщину (ст.ст. 1296, 1297 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В ході розгляду справи судом встановлено наявність перешкод для оформлення спадкових прав заінтересованих осіб у нотаріальному порядку.

Також суд звертає увагу на те, що питання про відумерлість спадщини вирішується виключно у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. У цій справі спадкоємці є.

Таким чином судом встановлено наявність спору про право на нерухоме майна, яке входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який може бути вирішено за правилами позовного провадження за участю усіх заінтересованих осіб.

У відповідності ж до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Тому твердження представника заявника про відсутність у даній справі спору про право є безпідставними, які спростовуються встановленими судом обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно із ч. 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження буде виявлений спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження через виникнення спору про право, а тому заява підлягає залишенню без розгляду. Водночас, суд роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Заявник при зверненні до суду із даною заявою був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 151 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 223, ч. 6 ст. 294, ст.ст. 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Вінницької міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Суд роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала суду складена 28.10.2022.

Суддя: