Справа № 490/5544/21
н/п 2/490/3752/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
14 січня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовною заявою Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
09.07.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, в якій представник позивача просить суд позбавити батьківських прав відповідачку відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідачки аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку матері, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь Органу опіки та піклування ММР, починаючи стягнення з пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради для вирішення її подальшої долі.
В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідачки є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але всупереч ст. 150 Сімейного кодексу України мати не виконує батьківські обов`язки по вихованню та розвитку доньки, не створює для неї належні умови для проживання. Відомості про батька дитини у Свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Помешкання є приватним будинком з окремим власним двором. В будинку крім матері та малолітньої проживають: ОСОБА_3 (бабуся дівчинки), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 (дядько дитини), ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Від народження догляд за дитиною здійснювала бабуся. Матір часто зникає з дому та веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини та алкогольні напої, не працює.
Останнім часом матеріальна ситуація в родині погіршилась. ОСОБА_4 , дядько дитини перестав працювати через залежність від наркотичних засобів. Через нестачу коштів в будинку відімкнули газопостачання за борги. Опалюють електричними камінами. Працювала лише бабуся, прибиральницею у під`їзді багатоквартирного будинку. Були випадки коли матір разом з дитиною проживала в місцях, де проживають люди, які вживають алкоголь та ведуть аморальний спосіб життя.
Працівниками служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР та ЮП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області здійснено неодноразові виходи за місцем проживання родини. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання, кімнати будинку занедбані, дитячі речі брудні, не відповідають сезону та віку дитини. Продуктів харчування обмаль, але була приготована їжа. Під час візиту матері було роз`яснено батьківські обов`язки та попереджено про відповідальність в разі їх невиконання. Мати пообіцяла у найкоротший термін покращити умови проживання та змінити спосіб життя.
Службою у справах дітей адміністрації Центрального району ММР неодноразово залучалися благодійні фонди та надавалися допомога у вигляді речей та продуктів харчування. Матері рекомендували пройти реабілітацію з метою подолання залежності вживання наркотичних речовин.
Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР. Причиною перебування на обліку стало неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків відносно доньки.
27.05.2021 року ОСОБА_1 написала заяву, у якій повідомила, що не може піклуватись про свою доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просила відібрати у неї доньку на рік для налагодження умов проживання та лікування від наркотичної залежності.
27.05.2021 року малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за клопотання служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР, була вміщена до КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації» ММР.
В подальшому така ситуація в родині може привести до тяжких наслідків. Відсутність засобів для існування та умов у помешканні може загрожувати життю та здоров`ю дитини.
Відповідачка своїх батьківських обов`язків не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання матір`ю своїх обов`язків не чиниться будь-якими особами чи установами.
На підставі викладеного представник позивача просив позов задовольнити.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 26.07.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі за вищезазначеним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представниця позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачка, яка неодноразово належним чином повідомлялась про розгляд справи, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Представник третьої особи - Троян О.В. надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги та висновок Органу опіки та піклування Виконавчого комітету ММР підтримала в повному обсязі.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2022 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.08.2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 1012. Її матір`ю є ОСОБА_1 . Відомості про батька, ОСОБА_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Представниками Служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР неодноразово здійснювались виходи за вищезазначеною адресою та складались акти про обстеження умов проживання, зокрема в березні, квітні та травні 2021 року. Згідно вказаних актів за вищезазначеною адресою розташовано приватний будинок з окремим двором. У будинку відсутнє газопостачання, їжу готують на електроплиті, опалення здійснюють електричними нагрівачами, в кімнатах холодно. Продукти харчування наявні в мінімальній кількості, а дитячий одяг розкиданий по підлозі. Мати не працює, догляд за дитиною здійснює бабуся. В будинку також проживає дядько дитини.
Згідно акта обстеження умов проживання від 26.05.2021 року, мати повідомила, що не може самостійно впоратись з вихованням дитини, не може забезпечити її всім необхідним.
27.05.2021 року ОСОБА_1 надала до Служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР Заяву, в якій просила вмістити її доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КЗ «Миколаївський центра соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, по причині відсутності засобів існування та вживання нею наркотичних речовин. Зобов`язалась змінити спосіб життя, знайти роботу на постійній основі та створити належні умови проживання своєї дитини. У разі невиконання зобов`язань попереджена про можливість позбавлення її батьківських прав.
Також 27.05.2021 року ОСОБА_1 надала до Служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР Заяву, в якій зазначила, що не може самостійно здійснювати догляд за своєю дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність коштів та вживання наркотичних речовин. Надала згоду на відібрання в неї дитини терміном на один рік. За рік зобов`язалась створити умови для проживання дитини та змінити спосіб життя, припинити вживати наркотичні речовини.
Наказом Служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР № 69 від 27.05.2021 року постановлено малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з виявленням неналежного виконання батьківських обов`язків з боку матері.
Згідно Направлення № 77/1-21 від 27.05.2021 року Службою у справах дітей Миколаївської облдержадміністрації направлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до комунального закладу «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Причина вміщення до центру: дитина опинилась в складних життєвих обставинах.
Відповідно до Повідомлення комунального закладу «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 01-326 від 27.05.2021 року, 27.05.2021 року до центру була прийнята ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стан здоров`я задовільний.
З висновку Служби у справах дітей адміністрації Центрального району ММР № 453/08.01-17 від 08.06.2021 року вбачається, що Служба вважає недоцільним передачу малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері ОСОБА_1 .
Згідно Висновку від 02.07.2021 року за вихідним № 4683/02.02.01-22/25/14/21, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ММР від 10.06.2021 року, керуючись ч. 1 ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 Сімейного кодексу України, Орган опіки та піклування виконавчого комітету ММР, вважає, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На засіданні комісії була присутня особисто ОСОБА_1 , яка підтвердила вживання наркотичних речовин, через що вона не може піклуватись про свою малолітню доньку.
Слід зазначити, що згідно Довідки-характеристики ВП № 1 Миколаївського РУЮ ГУНП в Миколаївській області № 9871/51/11-21 від 07.06.2021 року, за час мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 характеризується посередньо. З сусідами близькі відносини не підтримує. Була помічена за вживанням наркотичних речовин. Офіційно не працевлаштована. Скарг на порушення громадського порядку зі сторони ОСОБА_1 не надходило. Притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків 08.04.2021 року, а також за ст. 175-1 КУпАП (паління тютюнових виробів у забороненому місці).
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Перелік підстав за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, серед яких, крім іншого, в пункті 2 зазначено ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 цієї ж постанови вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).
Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що мати малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ухиляється від виконання нею батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитині необхідного харчування та одягу. Крім того, мати дитини в своїх заявах до Служби у справах дітей зазначає, що вона не може самостійно здійснювати догляд за дитиною через відсутність засобі для існування та вживання наркотичних речовин.
Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_1 щодо малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона не виконує своїх батьківських обов`язків.
Крім того, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи те, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється при поданні заяви про захист прав малолітніх осіб, а відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 2 270, 00 за кожну, тобто 4 540,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України суд, -
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради для вирішення її подальшої долі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Саламатін