Справа № 170/658/21 Головуючий у 1 інстанції: Сушик Н. В.
Провадження № 22-ц/802/804/22 Категорія: 72 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Бовчалюк З. А., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Шацька селищна рада, як орган опіки і піклування за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Шафран Діани Володимирівни на рішення Шацького районного суду Волинської області від 14 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Москалюк О. О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Шацька селищна рада, як орган опіки і піклування.

Вимоги обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, який 23 червня 2021 року було розірвано на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області у справі 170/206/21.

Від даного шлюбу у сторін є малолітня дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донька від народження і по даний час зареєстрована та проживає із матір`ю, позивачем, по АДРЕСА_1 . Відповідач вже більше як рік не проживає з позивачем.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

З травня 2020 відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток своєї доньки не піклується, участі у вихованні та утриманні не бере. Весь цей період він не проявляв до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мав таку можливість, оскільки позивач жодним чином не перешкоджала йому у цьому.

За весь цей період він жодного разу не приїхав до дитини, не поцікавився ні життям дитини, ні її здоров`ям, вже більше року він її не бачив. Доля доньки йому байдужа. Відповідач не бере і участі в утриманні доньки, що підтверджується рішенням Шацького районного суду Волинської області № 170/206/21 від 23.06.2021 (в частині стягнення аліментів з відповідача), а також розрахунками заборгованості зі сплати аліментів по виконавчих провадженнях, відкритих Рожищанським ВДВС у Луцькому районі Волинської області ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) ВП №66619523 та № 66619729. Тому позивач вважає, що дані обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав. Крім цього, представник позивача просила збільшити розмір стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з 2000 грн. в місяць, які були встановлено стягувати з відповідача вищезазначеним рішенням Шацького районного суду, до 2100 грн. Дану вимогу обґрунтовувала тим, що відповідно до ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум з 1 липня 2021 року на дитину віком до 6 років встановлений в розмірі 2013 грн, а з 01 листопада 2021 в розмірі 2100 грн. Позивач вважає, що відповідач має можливість кожного місяця сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 2100 грн., оскільки він є особою працездатного віку, фізично здоровим молодим чоловіком, постійно їздить на заробітки у Польщу. Вона, в свою чергу, на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 14 червня 2022 року позов задовольнити повністю.

Позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з професійною правничою допомогою в розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача адвокат Шафран Д. В. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення незаконне, не обґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволення, просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеними доводи позивача про ухилення відповідача від обов`язку по вихованню дітей.

Такий висновок ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин справи, тому апеляційний суд з ним не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області 23.03.2020 (а.с. 11).

З довідки Шацької селищної ради № 418 від 13.09.2021 №418 вбачається, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , бабою ОСОБА_6 , дідом ОСОБА_7 , тіткою ОСОБА_8 , дядьком ОСОБА_9 (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Стаття 152 СК України визначає, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, ст.ст. 164, 165 цього кодексу передбачають, що за ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

З відмітки в закордонному паспорті ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 вбачається, що відповідач виїхав до Республіки Польща 08.05.2020 року та після цього в Україну не повертався (а.с. 135).

Надаючи висновок«Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » №156 від 29.10.2021 року,орган піклування Шацької селищної ради не врахував, що у матеріалах перевірки немає достатніх даних про те, що батько дитини свідомо ухиляється від виховання дитини, факти, наведені у висновку, ґрунтуються лише на поясненнях позивачки та її родичів, зокрема, такі обставини як «не цікавиться дитиною», «не привітав з днем народження», не можуть бути відомі членам комісії, яка досліджувала дане питання. При цьому будь-які відомості про ставлення до питання про виховання дитини зі сторони відповідача відсутні.

Разом з тим, заперечуючи позов, відповідач зазначив, що в силу складнощів у спілкуванні з матір`ю дитини та те, що він з часу виїзду до Польщі по теперішній час постійно перебуває за кордоном, останній піклується про свою маленьку дитину наскільки це можливо за даних обставин та зважаючи на надто малий вік дочки не може безпосередньо з нею спілкуватись та має наміри в подальшому піклуватись про неї, брати участь у її вихованні та розвитку.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач працює за офіційним трудовим контрактом в Польщі в будівельній фірмі КВ «КонструкшнКамілБудзілек», середньомісячна заробітна плата становить 1140,55 злотих, що підтверджується довідкою КВ «КонструкшнКамілБудзілек» №1/ІІІ/2022 від 15.03.2022. (а.с. 122). Перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , мають спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 124).

Відповідно до платіжних доручень: від 09.11.2020 року на суму 1400 злотих; від 13.12.2020 року на суму 101 злотих (725,90 грн.); від 14.02.2021 року на суму 91,10 злотих (676,36 грн.) кошти були надіслані ОСОБА_12 (а.с. 56-59), що підтверджує надання допомоги позивачці зі сторони колишнього чоловіка. Покликання позивачки на те, що ці кошти були поверненням боргу, так як вона позичала кошти ОСОБА_3 , не підтверджені належними доказами.

Із скріншотів телефонної розмови позивачки ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_3 убачається, що відповідач цікавиться дитиною, однак позивачка ОСОБА_1 перешкоджає йому у цьому (а.с. 126 - 128).В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не заперечила факту таких розмов між ними.

До показів свідків, які були допитані в судовому засіданні, слід віднестися критично, враховуючи, що свідки є близькими родичами позивачки, зокрема, це мати і сестра.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення відповідача батьківських прав, покладено на позивача.

Сама лише обставина проживання відповідача за кордоном не може бути безперечним доказом будь якого свідомого чи умисного ухилення від батьківських обов`язків, а тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відсутні

Враховуючи, що відповідач бажає брати участь у вихованні дочки, у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку ОСОБА_3 щодо ухилення від участі у вихованні дочки, умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав з мотивів, наведених в позовній заяві.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Шафран Діани Володимирівни задовольнити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 14 червня 2022 року в даній справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шацька селищна рада, як орган опіки і піклування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді :