Справа № 200/5017/19
Провадження № 2/932/1414/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кондрашова І.А.,

за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Коломоєць С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про зміну способу присудження аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просив змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, на тверду грошову суму у розмірі 1 013,50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заяви вказано, що 21 лютого 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття.

В 2008 році між ОСОБА_1 ТА ОСОБА_1 шлюб припинено, про що здійснено актовий запис № 80 від 17.05.2016 року Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Через погіршення матеріального становища платника аліментів, погіршенням стану здоров`я та у зв`язку зі зміною сімейного стану ОСОБА_1 , рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягувалися згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року, а саме на 1/6 частку частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що у зв`язку з отриманою травмою та встановленим діагнозом йому рекомендовано обмеження фізичного навантаження на праву руку, через що на час подання позову він не працевлаштований та має нерегулярний мінливий дохід, оскільки виникають складнощі в пошуку роботи.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків Центрального ДОІ Правобережного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.03.2019 року за № 52935, про отримані доходи ОСОБА_1 за період 1 квартал 2016 р. по 4 квартал 2018 р. інформація відсутня, що вказує про відсутність доходів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, позивач вважає, що заявлені вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було розподілена судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукіновій К.С.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про заміну розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів.

23 липня 2019 року відповідачем надано суду відзив на позовну заяву. ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 не приймає участі у вихованні доньки ОСОБА_3 та не несе інших додаткових витрат на необхідне для лікування, утримання, гармонійного фізичного, розумового, духовного та морального розвитку дитини. Стосовно твердження позивача, що він офіційно не працевлаштований та не має доходу, відповідач також не погоджується, з огляду на те, що їй відомо про неофіційне працевлаштування позивача. Зокрема, вже було розглянуто судом справу про зменшення розміру аліментів, які було присуджено спочатку, яке не виконується ОСОБА_1 . Відповідач звертає увагу суду на те, що до позовної заяви не додано жодних доказів про суттєві зміну у стані здоров`я позивача та вважає, що повторним поданням позову про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02 серпня 2019 року позивачем надано суду відповідь відзив, у якому зазначає, що він заперечує щодо доводів відповідача. ОСОБА_1 зазначає, що приймає участь у вихованні ОСОБА_3 , проте донька має вплив матері та не бажає спілкуватися із ним. Також, позивач звертає увагу, що не має намір цим позовом зменшити розмір аліментів, а лише просить змінити спосіб сплати (виконання) з частки на тверду грошову суму.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Лукінової К.С. у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2019 року справу було передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В.

Ухвалою від 07 жовтня 2019 року справу було прийнято до провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. та визначено проводити розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку з відстороненням судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2020 року справу було передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенку Ю.Г.

Ухвалою від 27 лютого 2020 року справу було прийнято до провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенка Ю.Г. та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У зв`язку із звільненням судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021 року справу було передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашову І.А.

Ухвалою від 12 квітня 2021 року справу було прийнято до провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

01 лютого 2022 року представником позивача ОСОБА_6 через загальну канцелярію суду долучено до матеріалів справи уточнену редакцію позовної заяви, згідно якою просив винести рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, на тверду грошову суму у розмірі 1 300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Зокрема, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 000,00 грн., що становить 2 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

01 лютого 2022 року представником позивача ОСОБА_6 через загальну канцелярію суду подано заяву про приєднання письмових доказів, а саме доказів непрацездатності позивача: висновки лікарів з історії хвороби.

02 лютого 2022 року представником позивача ОСОБА_6 через загальну канцелярію суду подано заяву про приєднання письмових доказів, а саме: копію заяви Соборному ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, за виконавчим листом № 2-2861 від 23.03.2006 р.; копію заяви Шевченківському ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, за виконавчим листом № 2-2861 від 23.03.2006 р.; копію відповіді Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області на подану заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, за виконавчим листом № 2-2861 від 23.03.2006 р.; копію відповіді Шевченківського ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області на подану заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, за виконавчим листом № 2-2861 від 23.03.2006 р.; копію трудової книжки ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав уточнену позовну заяву. Позивач не заперечує стосовно того, що є заборгованість по виплатам аліментів, проте зазначив, що сплачує як має можливість. Зазначив, що він одружений та на його утриманні дитина. Проте, не може надалі сплачувати аліменти більше заявленої суми, тому просить змінити спосіб починаючи з 10.04.2018 року.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримав уточнений позов ОСОБА_1 , додаткового зазначив, що позивач перебуває на обліку із хронічними захворюваннями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала стосовно позову, просила суд відмовити з огляду на те, що позивач не постійно сплачує попередньо призначені аліменти, має заборгованість, не спілкується із донькою, усі витрати для забезпечення повноцінного існування ОСОБА_3 покладаються на неї. Зокрема, відповідач вважає, що позивач цілком працездатний, не має інвалідності, тому може сплачувати аліменти, але не у розмірі 1400 грн., бо це сума недостатня для підтримання належної життєдіяльності дитини. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував стосовно позовної заяви ОСОБА_1 , підтримав відповідача в тому, що позивачем не приймаються належні заходи щодо виховання дитини, яка має хронічні захворювання. Звернув увагу суду на те, що заборгованість по аліментам станом на 01.07.2022 р. складає 76 811,96 грн., яка оскаржується у суді.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04 серпня 2004 року зроблено відповідний запис № 841 та підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2006 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку з приводу хронічного подагричного артриту, рецидивна течія, стадія загострення, поліартрит з преважним ураженням колінних та дрібних суглобів, що підтверджується довідкою від 17.02.2022 року КНП «Дніпропетровський ЦПМСД № 5» ДМР.

Щодо доводів сторін про заборгованість по аліментам за виконанням попередніх рішень суду, стосовно непрацездатності позивача, у матеріали справи та на судовому засіданні не надано належних доказів, тому суд не бути приймати до уваги вищевказані зауваження.

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_8 перебуває на її повному утриманні, та які б підтверджували факт проживання із нею.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Аналогічна позиція викладена ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі № 565/2071-19.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, має хронічні захворювання, проте не надано суду належних доказів про неможливість влаштуватися на роботу. Позивач разом з відповідачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, проте не у сумі, яку було заявлено в уточненій редакції позовної заяви від 01 лютого 2022 року.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, 00 коп., починаючи з 10 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, оскільки належними та допустимими доказами позивачем підтверджено погіршення його майнового у зв`язку з хронічним захворюванням.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про зміну способу присудження аліментів, задовольнити частково.

Змінити спосіб присудження аліментів, стягнутих згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини усіх видів заробітку ОСОБА_1 , на тверду грошову суму у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, 00 коп., починаючи з 10 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень, 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Повний текст рішення проголошено 31 жовтня 2022 року о 13 год. 00 хв.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ