Справа № 372/2349/22
Провадження № 2-1246/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Висоцької Г. В.

з участю секретаря Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона від зареєстрованого шлюбу із відповідачем має дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням суду від 22.08.2014 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дочки. Даний розмір аліментів є значно меншим ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв`язку із чим, позивачка, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила змінити та стягувати із відповідача аліменти на утримання спільної дочки у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляцій, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді від 15.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження ,призначено судовий розгляд справи по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, щодо позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.02.2011 року.

У даному шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ).

Рішенням суду від 22.02.2013 року шлюб між сторонками розірвано.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.08.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. щомісячно на користь ОСОБА_5 , починаючи з 04 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки від 23.08.2022 року № 4103, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_4 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 також ще має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2016 року народження, та ОСОБА_7 , 2020 року народження.

На момент розгляду справи розмір аліментів, який визначений рішенням суду від 22.08.2014 року, значно менший, ніж прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс-13.

В силу частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2022 рік в Україні встановлюються Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік", зокрема на для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01.01.2022 - 2618,00 грн., 01.07.2022 - 2744,00 грн., з 01.12.2022 -2833,00 грн.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2022 року становить для дітей віком від 6 до 18 років 1372,00 гривень.

Положеннями статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Отже, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

ОСОБА_1 просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 2014 року з 500 грн. до 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав заяву про фактичне визнання позовних вимог.

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Суд бере до уваги, що з часу постановлення судом рішення від 22.08.2014, витрати на утримання спільної дитини частково зросли, а тому визначений судом розмір аліментів в сумі 500 грн. є недостатнім та на даний час є значно нижчим ніж передбачений законодавством мінімум.

Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а також виходить з того, що відповідно до вимог ст. 180 СК України передбачено саме обов`язок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, враховуючи зазначені позивачем обставини у позові та надані нею докази у їх сукупності, враховуючи баланс інтересів дитини, судом визнається необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. з подальшою індексацією щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів, який перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками, і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище.

Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст.12,13,81,89, 141,211, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Обухівського районного суду київської області від 22 серпня 2014 у справі №372/3921/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Висоцька Г.В.