Справа № 729/683/22
2/729/266/22 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

Судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Жиглій М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення факту родинних відносин,

У С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення факту родинних відносин. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (баба ОСОБА_1 ), яка постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. За життя ОСОБА_3 заповіту не склала. Спадщину після її смерті фактично прийняв її син, ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить 2/3 частини житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою, в тому числі 1/3 частина будинку, яку він успадкував після смерті ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав. 23.04.2004 ОСОБА_4 склав заповіт, в якому все своє майно заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у рівних долях кожному. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області встановлено факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Винниченка А.М. Інший спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини на його користь. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 2500 га. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини будинку він не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, тому нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстроване. Також для оформлення спадкових прав необхідно підтвердити факт, що ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3 , що також необхідно для отримання повторного свідоцтва про смерть баби (первинне свідоцтво втрачене), так як вона мала право на 1/3 частину житлового будинку, що увійшла до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження ОСОБА_4 , виданому повторно його прізвище, а також прізвище його матері записано « ОСОБА_5 ». В актовому записі про смерть баби прізвище значиться « ОСОБА_6 ». Свідоцтво про смерть баби не збереглося, а ОСОБА_1 відмовлено у видачі повторного свідоцтва про смерть баби, так як виявлені розбіжності в написані прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ». У внесенні змін до актового запису про смерть відмовлено. Окрім цього, станом на 15.04.1991 ОСОБА_2 також проживала та була зареєстрована в с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області і їй теж належить 1/3 частина будинку як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні. Отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на житловий будинок неможливо, що підтверджується рішенням про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Враховуючи викладене, позивачі просять встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 по праву спадкування за заповітом після смерті батька; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 як за членом колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.69).

Представник Бобровицької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 70).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 проживали: голова двору ОСОБА_3 , її син ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Бобровицької міської ради №144 від 07.09.2022 (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві

сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по АДРЕСА_1 мали право на частку у майні, по 1/3 частині за кожним, в тому числі і позивачка в справі, ОСОБА_2 .

Рішенням від 13.09.2022 № 64782317, державним реєстратором прав на нерухоме майно Бобровицької міської ради, ОСОБА_7 . ОСОБА_2 було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/3 частину житлового будинку у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів (а.с 32).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 як колишній член колгоспного двору, має право на 1/3 частину житлового будинку, а рішенням державного реєстратора їй відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 слід зазначити таке.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21.05.2020 встановлено те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18).

У свідоцтві про народження батька позивача, ОСОБА_4 у відомостях про матір зазначено ОСОБА_3 , а в актовому записі про її смерть №18, складеному 09.04.1998 прізвище померлої особи зазначено « ОСОБА_6 ». У зв`язку із викладеними розбіжностями, у повторній видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 позивачу в справі було відмовлено листом Бобровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 16.10.2020 (а.с.29).

У зв`язку із наявними розбіжностями в написанні прізвища батька ОСОБА_1 та його баби відсутня можливість підтвердити факт їх родинних відносин, що також позбавляє позивача можливості оформити спадкові права після їх смерті.

Відповідно до статті 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Як видно із свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , прізвище його матері значиться як « ОСОБА_5 » (а.с.14).

У відомостях про померлу особу в актовому записі про смерть №18, складеному 09 квітня 1998 року виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області змінити прізвище померлої з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 » неможливо, що підтверджується висновком Бобровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.29,30).

Дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що померлий ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_4 прізвище його матері значиться також « ОСОБА_5 », її ім`я та по батькові ( ОСОБА_8 ) є ідентичними імені та по батькові, які зазначені в свідоцтві про смерть останньої. Також вказаний факт підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема: довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області №142 від 07.09.2022 в якій зазначено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син, ОСОБА_4 ; довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області №143 від 07.09.2022 згідно якої разом із ОСОБА_3 на день смерті проживав її син, ОСОБА_4 .

Окрім викладеного вище, згідно експертного висновку №056/521-а/3, українські записи прізвища ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також запис російською мовою ОСОБА_9 попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними (а.п.28).

Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин задовольнити, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону.

Як зазначено вище, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 які мешкали в житловому будинку по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року мали право по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за кожним.

Як видно із довідки, виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради Чернігівської області №144 від 07.09.2022, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадщину після її смерті, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами фактично в шестимісячний термін прийняв її син, ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради №142 від 07.09.2022 (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі 2/3 частини житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою (1/3 належна йому частина та 1/3 частина будинку, яку він успадкував після смерті ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 23.04.2004, в якому все своє майно заповів своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , позивачу в справі (а.с.13).

Приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син спадкодавця, ОСОБА_1 , позивач в справі. Інший спадкоємець за заповітом, ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Також від прийняття обов`язкової частки в спадщині відмовилася дружина спадкодавця, ОСОБА_2 .

Як видно із копії спадкової справи, 17.11.2018 ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №0349209 (а.с.17, 34).

Згідно постанови приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Винниченка А.М. від 26.09.2022, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за вищевказаною адресою ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.28).

Оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору позивач ОСОБА_1 не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право спадкування за заповітом мають особи , визначені у заповіті.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_4 який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 помер, спадкоємцем за заповітом після його смерті, який прийняв спадщину є ОСОБА_1 , який не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, єдиними шляхом реалізації його права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання права власності на нерухоме майно також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 51,76- 81,89, 95, 258,259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст. 120, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 346, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку загальною площею 70,8 кв. м., житловою площею 31, 4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 по праву спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 70,8 кв. м., житловою площею 31, 4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 як за членом двору, який до 15.04.1991 не втратив права на частку в його майні.

Найменування сторін: позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 ); Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області (17400, вул. Незалежності, 46, м.Бобровиця Чернігівська область, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2022 року.

Суддя Л.М.Демченко