ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1373/11 Номер провадження 22-ц/814/815/22Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

при секретарі Ряднині І.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2022 року, постановлену у складі головуючого судді Троцької А.І., за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст заяви

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі №2-1373/11.

Заява мотивована тим, що 24 липня 2014 року Октябрським районним судом м. Полтави у цивільній справі №2-1373/11 ухвалено заочне рішення, змінене рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») заборгованості за двома кредитними договорами на загальну суму 410000 доларів США.

У подальшому, після укладення кількох договорів відступлення, право вимоги за зобов`язаннями, передбаченими вказаними кредитними договорами, перейшло до ОСОБА_1 , а тому останній став фактично правонаступником первісного стягувача.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив замінити вибулого стягувача Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») на нього у виконавчому листі по цивільній справі №2-1373/11.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2022 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 07 лютого 2022 року, заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено вибулого стягувача АТ «Універсал Банк» на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому листі з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2007 року у цивільній справі №2-1373/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та № 22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, що становить 967496,18 доларів США (за офіційним курсом долара США, встановленим Національним банком України станом на 17 квітня 2014 року 100 доларів США = 1125,2078 грн.), що еквівалентно 10886342,48 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником доведено належними та допустимими доказами факт відступлення права вимоги на його користь за вказаними кредитними договорами.

Крім того, місцевий суд послався на те, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та № 22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, повернуто стягувачу на підставі постанови приватного виконавця від 15 грудня 2021 року.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, заінтересована особа ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2022 року та відмовити у задоволенні заяви про заміну у виконавчому листі від 28 липня 2014 року вибулого стягувача Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ОСОБА_1 .

У своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на невідповідність висновків місцевого суду обставинам справи. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що в матеріалах справи наявна постанова приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому провести заміну сторони виконавчого провадження в даному випадку неможливо, оскільки, в розумінні положень статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування виконавчого документа на виконанні, а заміна стягувача у виконавчому листі може відбуватися лише до відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Позиція інших учасників справи

05 квітня 2022 року від заявника ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якому останній просить ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що вона є законною, ухваленою відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Крім того зазначає, що оскаржувана ухвала жодним чином не порушує права ОСОБА_2 , зважаючи на те, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2017 року заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та в частині розподілу судових витрат скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Положеннями частини 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У судові засідання, які були призначенні на 07, 28 квітня та 24 травня 2022 року апелянт ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв або клопотань до суду не направляв.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

У свою чергу, заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2014 року задоволено позов ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , стягнуто солідарно з них на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та №22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, що становить 967496,18 доларів США (за офіційним курсом долара США, встановленим НБУ станом на 17 квітня 2014 року 100 доларів США = 1125,2078 грн.), що еквівалентно 10886342,48 грн. (а.с.207-209 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2017 року заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та в частині розподілу судових витрат скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.69-72 т.2).

21 жовтня 2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №75-РБ, відповідно до умов якого АТ «ВТБ Банк» відступив, а АТ «Універсал Банк» прийняв права вимоги, зокрема, до ОСОБА_3 за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та №22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року (а.с.215-217 т.2).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2021 року задоволено заяву АТ «Універсал Банк» та замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2007 року у цивільній справі №2-1373/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та №22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, що становить 967496,18 доларів США (за офіційним курсом долара США, встановленим НБУ станом на 17 квітня 2014 року 100 доларів США = 1125,2078 грн.), що еквівалентно 10886342,48 грн. (а.с.247-248 т.2).

15 грудня 2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрім» (далі - ТОВ «Фінстрім») та ОСОБА_1 був укладений договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за вказаними кредитними договорами (а.с.63-69 т.3).

Так, на виконання умов договору комісії ТОВ «Фінстрім» 15 грудня 2021 року уклало з АТ «Універсал Банк» договір про відступлення права вимоги №120/21, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відступив ТОВ «Фінстрім» права вимоги до ОСОБА_3 за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та №22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року (а.с.71-74 т.3).

Також, після укладання договору про відступлення права вимоги №120/21 між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінстрім», 15 грудня 2021 року був укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №22.18-03/07-ДІ2 від 26 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А., за реєстровим номером 2583, відповідно до якого іпотекодержатель «АТ «Універсал Банк» передав новому іпотекодержателю ТОВ «Фінстрім» право вимоги за іпотечним договором №22.18-03/07-ДІ2 від 26 липня 2007 року, що був укладений між АТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 (а.с.76-81 т.3).

Після виникнення у ТОВ «Фінстрім» прав іпотекодержателя за іпотечним договором №22.18-03/07-ДІ2 від 26 липня 2007 року та реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змін до запису №38798200 стосовно заміни іпотекодержателя з АТ «Універсал Банк» на ТОВ «Фінстрім» (а.с.82-83 т.3), останнє уклало з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №22.18-03/07-ДІ2 від 26 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.A., за реєстровим номером 2583, відповідно до якого іпотекодержатель ТОВ «Фінстрім» передав новому іпотекодержателю ОСОБА_1 право вимоги за іпотечним договором №22.18-03/07-ДІ2 від 26 липня 2007 року, що був укладений між АТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 (а.с.84-87 т.3).

15 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зміни до запису №38798200 стосовно заміни іпотекодержателя з ТОВ «Фінстрім» на ОСОБА_1 (а.с.88-89 т.3).

Відповідно до додатку №2 до договору комісії від 15 грудня 2021 року на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором про відступлення права вимоги від 21 вересня 2021 року комісіонер (ТОВ «Фінстрім») передав комітенту ( ОСОБА_1 ) всі права вимоги до ОСОБА_3 за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та №22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди № 03 від 24 липня 2007 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та замінюючи вибулого стягувача АТ «Універсал Банк» на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому листі з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2007 року у цивільній справі №2-1373/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та № 22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, що становить 967496,18 доларів США (за офіційним курсом долара США, встановленим Національним банком України станом на 17 квітня 2014 року 100 доларів США = 1125,2078 грн.), що еквівалентно 10886342,48 грн., суд першої інстанції виходив з того, що заявником надано достатні, належні та допустимі докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги на його користь за вказаними кредитними договорами.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У пункті 8 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України, частини 2 статті 383 КПК України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Також, частиною 1 статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відкривши апеляційне провадження і призначивши справу до розгляду, суд апеляційної інстанції забезпечив право скаржника на перевірку аргументів про те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про його права, свободи та інтереси.

Однак, з рішення місцевого суду та матеріалів справи слідує, що воно не стосується безпосередньо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 .

Також, вказаною ухвалою місцевого суду не вирішувалися права та обов`язки ОСОБА_2 , зокрема в мотивувальній частині ухвали не міститься висновків суду про його права та обов`язки, не вказано і в резолютивній частині ухвали про його права та обов`язки.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2014 року задоволено позов ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , стягнуто солідарно з них на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та №22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, що становить 967496,18 доларів США (за офіційним курсом долара США, встановленим НБУ станом на 17 квітня 2014 року 100 доларів США = 1125,2078 грн.), що еквівалентно 10886342,48 грн. (а.с.207-209 т.1).

Однак, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2017 року вказане заочне рішення в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та в частині розподілу судових витрат скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. У іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.69-72 т.2).

Також, апеляційний суд наголошує, що як в договорах про відступлення права вимоги за кредитними договорами, так і в договорі про відступлення права вимоги за іпотечним договором мова йде про відступлення АТ «Універсал Банк» на користь ТОВ «Фінстрім», а пізніше ОСОБА_1 , права вимоги саме до ОСОБА_3 як єдиного боржника перед первісним кредитором.

Висновок щодо апеляційної скарги

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність очевидного та безумовного зв`язку між ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2022 року та правами, інтересами та (або) обов`язками особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зважаючи на те, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , з підстав вирішення судом питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, встановлено, що ухвалою місцевого суду питання про права, свободи, інтереси та обов`язки щодо нього не вирішувалося, колегія суддів, із урахуванням положень пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, приходить до переконання про необхідність закриття апеляційного провадження по даній справі.

Щодо судових витрат

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 не подав заяву про повернення судового збору, колегія суддів, із урахуванням принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України), без наявності заяви позбавлена можливості вирішити питання щодо повернення судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтею 362 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2022 року, за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 липня 2007 року у цивільній справі №2-1373/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитними договорами №22.20-03/07-СК від 26 липня 2007 року та № 22.39-03/07-СК від 22 жовтня 2007 року, укладеними в рамках генеральної угоди №03 від 24 липня 2007 року, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2022 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль