ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5814/18 Номер провадження 22-ц/814/2008/22Головуючий у 1-й інстанції Гримайло А.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Національного Банку України

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року у складі судді Гримайло А. М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного Банку України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Національного Банку України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що він є власником нежитлових приміщень першого поверху № 5-7 літ. «А-1» у двоповерховому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 на розі з АДРЕСА_2 .

Вказував, що приміщення другого поверху є частиною нежитлової прибудови літ. «А1-3» та проінвентаризовані та зареєстровані як нежитлові приміщення 2-го поверху № 88, 89 за адресою: АДРЕСА_2 та належать державі в особі Національного Банку України на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів 02.09.2014.

31 березня 2017 року на другому поверсі, у приміщеннях № 88, 89 нежитлової прибудови літ. «А1-3», що розташована над приміщеннями, що належать позивачу, виникла пожежа, яка була локалізована рятувальною службою ДСНС м. Харкова, причиною пожежі вказано занесення відкритого джерела вогню із зовні, що підтверджується актом про пожежу та звітом про причини виникнення пожежі від 04.04.2017.

В результаті вказаної пожежі в приміщеннях відповідача та застосування засобів тушіння постраждало майно позивача безпосередньо приміщення та продукція, що в ньому зберігалась (ґудзики), чим позивачу було спричинено майнову шкоду.

Актом КП «Жилкомсевіс» від 04 квітня 2017 року встановлено, що йому нанесено матеріальні збитки внаслідок зазначеної пожежі та її ліквідації, детально описані пошкодження приміщення згідно експлікації.

Відповідно акту виявлення та встановлення зіпсованої продукції, складеної ФОП ОСОБА_1 від 03.04.2017 визначена продукція, яка прийшла в негідність в результаті пожежі та її ліквідації.

Згідно звітів про оцінку розміру прямого збитку, складеного ТОВ «Аргумент-Експерт» № 673/05-17 від 22 травня 2017 року та № 673/05-17 від 22 травня 2017 року, матеріальний збиток, завданий йому в результаті втрати виробничої продукції та пошкодження нежитлових приміщень становить 300 417,38 грн.

Також зазначав, що в результаті пожежі йому завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав внаслідок несправедливості. Вказував, що ним було втрачено професійні зв`язки, він не зміг виконати умови договору, не отримав прибутки, постраждала його ділова репутація, він нервував, вказані обставини порушили його звичайний ритм життя та він був вимушений прикладати додаткові зусилля для організації життя та бізнесу в нових умовах. Моральні страждання він оцінює у 100 000 грн.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 300 417,38 грн, моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору та проведення оцінки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Національного Банку України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок пожежі та залиття, у розмірі 300 417,38 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з Національного Банку України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 7604,17 грн, з яких:частина сплаченого судового збору в розмірі 3204,17 грн та витрати за проведення оцінки у розмірі 4 400 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем надано докази, які підтверджують завдання йому майнової шкоди. Натомість відповідач не спростував належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у спричиненні завданої шкоди позивачу, клопотань про проведення відповідних судових експертиз не заявляв, не надав суду інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, суд першої інстанції виходив із засад розумності, справедливості та вважав, що вказана сума є необхідною та достатньою для покриття завданої шкоди.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Національного Банку України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю із закриттям провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд не дав належної оцінки доказам у справ та помилково вважав, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та що позивачем доведені позовні вимоги.

Вказує, що предметом позову є стягнення шкоди з юридичної особи, а тому враховуючи суб`єктивний склад сторін, справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, судом не надано оцінку акту КП «Жилкомсервіс» від 03.04.2017, в якому відсутній перелік пошкодженої виробничої продукції, що в свою чергу не дозволяє об`єктивно оцінити зіпсований товар. Інший акт складений та підписаний самим позивачем, без повідомлення відповідача. Висновок експертного звіту ТОВ «Аргумент Експерт» від 22.05.2017 № 673/05-17 та звіт про оцінку розміру прямого збитку від 22.05.2017 № 2692/05-17 не є висновками судової експертизи, проведені без участі відповідача.

Зазначав, що позивачем не надано чеки про витрати на відновлення ремонтних робіт, які б свідчили про понесення ним реальних витрат на ремонт, матеріальних, трудових та інших затрат, зміст експертного висновку містить орієнтовну оцінку витрат на матеріальні та запасні частини та витрат на сплату відновлювальних (ремонтних робіт) та послуг.

Також судом не з`ясовано, чим саме підтверджується факт заподіяння відповідачу моральної шкоди або втрат немайнового характеру, оскільки позивачем не було надано доказів втрати ним професійних зв`язків, пошкодження його ділової репутації.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року апеляційну скаргу Калугіної О. А., яка діє в інтересах Національного Банку України було задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року скасовано, провадження у справі закрито із роз`ясненням позивачу права звернутися із заявою про направлення справи до Господарського суду Харківської області.

Постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 постанову Харківського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року скасовано, справу направлено для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О. О., реєстровий номер 898, зареєстрований у Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.08.2016, позивач ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень першого поверху № 5-7 літ «А-1» у двоповерховому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 на розі з АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 188052 ОСОБА_1 30 жовтня 2009 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 0067050, місце проведення державної реєстрації - Харківська районна державна адміністрація Харківської області.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 031379, виданого Харківською ОДПУ ХО ДПС 31 травня 2012 року, ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, податкова адреса: АДРЕСА_3 ; дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування - з 01 січня 2012 року; місце провадження господарської діяльності АДРЕСА_3 ; види господарської діяльності: 25.24.0 - виробництво інших виробів з пластику, 52.74.1 - ремонт і переробляння одягу, 51.90.0 - інші види оптової торгівлі, 18.24.0 - виробництво іншого одягу та аксесуарів, 36.63.0 - виробництво іншої продукції.

Згідно поданої заяви від 31 жовтня 2012 року обрані види діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010: 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 63.99 - надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у, 14.19 - виробництво іншого одягу й аксесуарів, 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 77.39 - надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у., 22.29 - виробництво інших виробів із пластмас (т. 1, а. с. 94).

Приміщення другого поверху є частиною нежитлової прибудови літ. «А1-3» та проінвентаризовані та зареєстровані як нежитлові приміщення 2-го поверху № 88, 89 за адресою: АДРЕСА_2 та належать державі в особі Національного Банку України на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 02 вересня 2014 року. Вказане свідоцтво зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 вересня 2014 року.

Листом від 12.07.2017 №61-0018/48448 Національного банку України ОСОБА_1 повідомлено, що зазначена будівля є набутим Національним банком України майном, яке отримано в рахунок погашення боргу та не використовується в господарській діяльності. Таке нерухоме майно підлягає продажу з метою погашення заборгованості за наданими кредитами (т. 1, а. с. 86).

З листа Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області від 30.11.2018 №4647/0/50-18 вбачається, що нежитлові приміщення 2-го поверху № 88, 89 нежитлової прибудови в літ. «А1-3» по АДРЕСА_3 належить державі Україна в особі Національного банку України (т. 1, а. с. 152-154).

31 березня 2017 року на другому поверсі у приміщеннях № 88, 89 нежитлової прибудови літ. «А1-3», що розташована над приміщеннями, які належать позивачу, виникла пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 02 квітня 2017 року, складеним головним інспектором Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДСС в Харківській області Пряхіним А. Є., його рапортом на ім`я начальника Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України в Харківській області від 02 квітня 2017 року та звітом про причину виникнення пожежі, що сталася у нежитловій покинутій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 від 02 квітня 2017 року.

У вказаних документах зазначено, що 31 березня 2017 року о 14-27 год було здійснено виїзд на пожежу, яка сталася у нежитловій покинутій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце було встановлено, що горить перекриття між 2-м поверхом та горищним приміщенням та сміття на 2-му поверсі. Розмір матеріального збитку та завданої шкоди в результаті пожежі неможливо встановити у зв`язку з тим, що власника не встановлено. Місце знаходження зони виникнення первинного горіння - на 2-му поверсі покинутої будівлі, джерело запалювання - відкритий вогонь. Найбільш ймовірною причиною пожежі є занесення відкритого джерела вогню із зовні.

На підставі Акту про пожежу від 02.04.2017 та Рапорту від 02.04.2017 зона виникнення первинного горіння була на 2-му поверсі покинутої будівлі, у всіх вказаних документах будівля, що належить відповідачу ідентифікується, як «покинута», що знаходить своє підтвердження в її описі, а саме щодо відсутності дверей та частковому відсутності вікон, відсутності опалення, електромереж (та вводу живлячого кабелю), газового обладнання, будь-якого обладнання чи технологічного процесу.

Згідно Акту залиття нежитлових приміщень 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 , складеного КП «Жилкомсервіс» від 03.04.2017 внаслідок гасіння пожежі, що мала місце 31.03.2017, власнику нежитлових приміщень 1го поверху ОСОБА_1 була нанесена матеріальна шкода згідно експлікації нежилих приміщень: в приміщенні № 5 площею 21,1 м2 залитий верхній штукатурний шар стелі на площі 4 кв.м. В результаті попадання вологи при тушінні пожежі сталася деформація верхнього штукатурного шару стелі. Сталося залиття та намокання відкритої електропроводки освітлювальних приладів верхнього світла (припинене електропостачання). Сталося залиття та намокання обладнання пожежної сигналізації. Трапилось намокання виробничої продукції (вимагається проведення ревізійного дослідження для встановлення суми збитків). У приміщенні № 6 площею 11,1 кв. м залитий верхній штукатурний шар стелі по всій площі. В результаті попадання вологи при тушінні пожежі сталася деформація верхнього штукатурного шару стелі .Сталося залиття та намокання відкритої електропроводки освітлювальних приладів верхнього світла (припинене електропостачання). Під дією вологи деформовано, місцями, керамічне покриття підлоги. Сталося залиття та намокання обладнання пожежної сигналізації. Трапилось намокання виробничої продукції (вимагається проведення ревізійного дослідження для встановлення суми збитків). Під дією вологи та деформації дерев`яного покриття стелі сталося обвалення металевих стелажів з продукцією. У приміщенні № 7 площею 37.1 кв. м - залитий верхній штукатурний шар стелі по всій площі. В результаті попадання вологи при тушінні пожежі сталася деформація верхнього штукатурного шару стелі. Сталося залиття та намокання відкритої електропроводки освітлювальних приладів верхнього світла (припинене електропостачання). Сталося залиття та намокання обладнання пожежної сигналізації. Трапилось намокання виробничої продукції (вимагається проведення ревізійного дослідження для встановлення суми збитків). Під дією вологи та деформації дерев`яного покриття стелі сталося обвалення металевих стелажів з продукцією. Для безпечного використання нежилих приміщень 1-го поверху власнику приміщень необхідно провести технічну експертизу про стан конструктивних елементів будівлі дерев`яного міжповерхового перекриття.

Згідно акту виявлення та встановлення зіпсованої продукції в результаті пожежі та залиття 31.03.2017 за адресою: АДРЕСА_1 від 03.04.2017, складеного ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визначено перелік найменування продукції у кількості 65 найменувань та кількість штук по кожному з найменуванню.

Згідно звіту про оцінку розміру прямого збитку (матеріального збитку) власнику речей (ґудзиків, воєнної та швейної фурнітури у кількості 48 найменувань, які знаходились за адресою: АДРЕСА_1 (в результаті затоплення під час тушіння пожежі на другого поверху) № 673/05-17, складеного ТОВ «Аргумент-Експерт» 22.05.2017 розмір прямого збитку (матеріального збитку) заподіяного власнику речей ґудзиків, воєнної та швейної фурнітури) у кількості 65 найменувань, які знаходились за адресою: АДРЕСА_1 в результаті затоплення під час тушіння пожежі на другому поверсі становить 89 374, 18 грн. Перелік найменувань товару у звіті про оцінку відповідає переліку найменувань, вказаному в Акті виявлення та встановлення зіпсованої продукції від 03.05.2017 року та підтверджений фототаблицею.

Згідно Звіту про оцінку розміру прямого збитку (матеріального збитку, заподіяного власнику нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі двоповерхової будівлі, в результаті затоплення під час тушіння пожежі на другому поверсі, за адресою : АДРЕСА_1 , складеним ТОВ «Аргумент Експерт» 22 травня 2017 року величина прямого збитку (матеріального збитку), заподіяного власнику нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі двоповерхової будівлі, в результаті затоплення під час тушіння пожежі на другому поверсі становить 83 668,20 грн; величина прямого збитку (матеріального збитку), заподіяного власнику нежитлового приміщення в результаті відновлення перекриття горища становить 61 025,00 грн; величина прямого збитку (матеріального збитку), заподіяного власнику нежитлового приміщення в результаті відновлення покрівлі становить 86 350,00 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами, які підтверджують те, що йому спричинена шкода та висновки спеціаліста щодо її розміру. Відповідач, окрім фактичних заперечень, не надав жодних доказів, доводів позивача не спростував, жодних клопотань щодо проведення експертиз або будь-яких інших щодо встановлення дійсної суми спричиненої позивачу матеріальної шкоди не заявляв, відсутність своєї вини не довів. При встановленні розміру моральної шкоди, суд врахував вимоги розумності і справедливості та вважав, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних дій відповідача, що полягали у пошкодженні його майна та неможливості вільного користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно статті 322 ЦК України тягар утримання покладається на власника, тобто відповідач зобов`язаний був утримувати своє майно в такому стані, щоб не завдавати збитків майну інших осіб.

За правилами частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене статтею 22 ЦК України.

Так, згідно статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив.

Отже, встановивши склад цивільного правопорушення, а саме: факт спричинення позивачеві майнової шкоди у вигляді збитків та моральної шкоди у зв`язку із знищенням та пошкодженням його майна; протиправність дій відповідача, який не забезпечив належного утримання свого майна, що призвело до виникнення пожежі, внаслідок якої було пошкоджено приміщення та виробнича продукція позивача; наявність вини відповідача, що презюмується, суд першої інстанції обґрунтовано поклав на відповідача обов`язок відшкодувати позивачеві завдану шкоду.

Доводами апеляційної скарги наявність підстав для цивільно-правової відповідальності не спростовується і заперечення розміру шкоди належними засобами доказування не підтверджується.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Звіти про оцінку розміру прямого збитку (матеріального збитку), складені ТОВ «Аргумент-Експерт», яке має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом держмайна України № 693/16 від 09.09.2016, та включений до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність на території України», Національного стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна, майнових прав», Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» та є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у розумінні вимог статей 77-80 ЦПК України.

Питання щодо юрисдикції спору, що є доводом апеляційної скарги відповідача вирішувалось Верховним Судом при перегляді справи за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року та додаткового правового аналізу не потребує.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги представника відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національного Банку України - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна