Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бокотей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

1.до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 (далі - відповідач-2), у якій він з урахуванням заяв про зміну предмета позову та зменшення розміру позовних вимог просив суд:

1.1.визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, будівлю, станцію технічного обслуговування, автомийку, магазин, загальною площею 905,8 кв.м. у АДРЕСА_4 реєстраційний номер нерухомого майна 101 та на земельну ділянку площею 0,0843 га з кадастровим номером :17:003:0071 реєстраційний номер нерухомого майна 101 за вказаною адресою, яке до звернення стягнення належало по Ѕ частинах відповідачам.

2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, виконання яких забезпечено вищевказаним нерухомим майном. У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань боржниками за кредитними договорами позивач у позасудовому порядку звернув стягнення на іпотечне майно, право на яке не визнається відповідачами.

3.До суду від представника відповідачів надійшов відзив та численні заяви, зі змісту яких вбачається, що представник відповідачів проти позову заперечив повністю, а свою позицію щодо суті спору обґрунтував таким: що

3.1.позивач протиправно придбав право вимоги за валютним кредитом за неринковою ціною;

3.2.вказує на те, що позивач у справі є неналежним. При цьому посилається на те, належним позивачем має бути саме фінансова установа;

3.3.звертає увагу суду на те, що строки дії договорів іпотеки та поруки, на які посилається позивач закінчився;

3.4.зауважує про те, що приписи статті 37 Закону України «Про іпотеку» не передбачають визнання права власності на предмет іпотеки в судовому порядку;

3.5.посилається на експертний висновок за матеріалами іншої цивільної справи, а саме - №308/2284/13-ц, яким встановлено, що ОСОБА_2 договір поруки №65/2 від 04.02.2009 не підписувала, натомість проставлений підпис належить іншій особі;

3.6.зазначає про неприпустимість повторного визнання права власності позивача;

3.7.вважає, що звернення позивача з позовом є наслідком протиправних дій останнього, що спрямовані на рейдерське заволодіння майном відповідача;

3.8.на переконання представника відповідачів, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

4.У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав повністю, проти клопотань представника відповідачів заперечив повністю. Від представника відповідачів надійшла заява про відкладення судового засідання, у якій він вказує про неможливість своєчасного повернення з відрядження та явку в судове засідання з огляду на зупинення руху поїздів. За правилами статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вказує на те, розгляд цієї справи здійснюється з 2014 року. При цьому неявки представника відповідачів були неодноразовими. Слід зауважити, що разом із заявою представника відповідачів про відкладення від 21.11.2022 адвокатом Бикровичем О.І. не долучено жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки, оскільки будь-які докази щодо перебування адвоката у відрядженні чи використання ним залізничного транспорту для пересування відсутні. На переконання суду, вказана неявка не є поважною, а тому вирішення справи є можливим за відсутності представника відповідачів

ІІ. Рух справи

5.Ухвалою від 18.09.2014 суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про звернення стягнення.

6.Згідно з розпорядженням «№613 від 11.12.2015 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 проведено повторний автоматичний розподіл справи, за наслідками якого визначено головуючого суддю Данко В.Й.

7.Ухвалою від 28.07.2016 суд відмовив у задоволенні клопотання адвоката Бирковича Олександра Івановича про зупинення цивільної справи.

8.Ухвалою від 28.07.2016 суд відмовив у задоволенні клопотання адвоката Бирковича Олександра Івановича про залишення без розгляду позовної заяви без розгляду.

9.Ухвалою від 10.05.2018 суд допустив заміну позивача, а саме - публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» його правонаступником - ОСОБА_1 .

10.Ухвалою від 16.10.2019 суд повернув відповідачам заяву про забезпечення позову.

11.Ухвалою від 01.07.2020 суд прийняв заяву позивача про зміну предмета позову, відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви відповідачів про визнання припиненими договорів поруки, укладених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором кредиту від 10.08.2006 № 65/1 та Договором кредиту від 15.05.2007 № 26, повернув заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову, відмовив у задоволенні клопотань адвоката Бирковича Олександра Івановича про витребування доказів та про зупинення провадження у справі.

12.Ухвалою від 23.12.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачів про зупинення розгляду цивільної справи № 308/11861/14.

13.Ухвалою від 23.12.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачів про заміну позивача у справі.

14.Ухвалою від 25.10.2022 суд здійснив перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

15.Ухвалою від 02.11.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Фактичні обставини справи

16.Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.10.08.2006 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» як кредитором та ОСОБА_4 як позичальником укладено Генеральний договір №65, згідно з пунктом 1 якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти у гривнях та/або доларах США в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених Національи банком України станом на дату укладення договору, 200000 доларів США на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобов`язується повернути кредит у строк та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до цього договору та є його невід`ємною частиною (тарифи).

18.Згідно з підпунктом 1.1. Генерального договору №65 кредит може надаватися позичальникові на наступні цілі: задоволення споживчих потреб, для поповнення оборотнх коштів, для купівлі автотранспорту, для ремонту, добудови (розширення), реконструкції, реставрації чи купівлі комерційної нерухомості тощо. Цитованим пунктом Генерального договору №65 передбачено, що конкретна мета кредиту зазначатиметься у додаткових угодах до цього договору.

19.Відповідно до підпункту 3.1. сторонами Генерального договору №65 погоджено, що надання кредиту здійснюватиметься у таких формах кредитування: шляхом надання разових кредитів, шляхом надання невідновлювальних та/або відновлювальних кредитних ліній, в тому числі мультивалютних, за якими кредит надаватиметься окремими частинами (траншами).

20.Пунктом 3.2. аналізованого договору передбачено, що конкретний спосіб надання кредиту зазначається у додаткових угодах до цього договору.

21.Кредит залежно від способу надання вважається наданим в момент видачі позичальнику готівки або день першої оплати з позичкового рахунку позичальника, розрахункових документів позичальника в повній або частковій сумі кредиту, день зарахування кредитних коштів в повній або частковій сумі кредиту на поточний рахунок позичальника, день видачі кредитних коштів у повній або частковій сумі кредиту на картковий рахунок позичальника (підпункт 3.3. Генерального договору №65).

22.За змістом підпункту 3.5. погашення здійснюється в строки/терміни, визначені цим договором та додатковими угодами до нього, але в будь-якому разі повне погашення кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня строку дії ліміту кредитування.

23.У свою чергу, як слідує з преамбули відповідного договору, кредитування здійснюється з 10.08.2006 по 09.08.2012 (строк дії ліміту кредитування).

24.Надалі між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» як кредитором та ОСОБА_4 як позичальником на виконання Генерального договору №65 укладено додаткові угоди №1 від 10.08.2006 та №2 від 30.02.2007.

25.Згідно з пунктом 1 додаткової угоди №1 кредитор надає позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 13 % річних та комісій, види, розміри та строки сплати яких визначені пунктом 6 цієї додаткової угоди.

26.Відповідно до пунктів 2 та 5 додаткової угоди №1 кредит надається з метою ремонту комерційної нерухомості, видача кредиту проводиться шляхом надання готівкових коштів через касу банку.

27.Додаткова угода №1 є невід`ємною частиною Генерального договору (пункт 9 додаткової угоди №1).

28.Згідно з пунктом 1 додаткової угоди №2 кредитор надає позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 13 % річних та комісій, види, розміри та строки сплати яких визначені пунктом 6 цієї додаткової угоди.

29.Відповідно до пунктів 2 та 5 додаткової угоди №1 кредит надається з метою ремонту комерційної нерухомості, видача кредиту проводиться шляхом надання готівкових коштів через касу банку.

30.Додаткова угода №2 є невід`ємною частиною Генерального договору (пункт 9 додаткової угоди №2).

31.Статтею 2 Генерального договору №65 встановлено, що його виконання позичальником забезпечується:

31.1.договором іпотеки нежитлового приміщення магазину, загальною площею 60,80 кв.м. та нежитлового приміщення станції технічного обслуговування, загальною площею 285,60 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0830 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_5 , укладеного з позичальником та майновим поручителем манцуличем ОСОБА_7 .

31.2.договором іпотеки двокімнатної квартири, загальною площею 57,40 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0843 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_4 , укладеного з майновими поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

32.На забезпечення виконання вищевказаного грошового зобов`язання за кредитом між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» як іпотекодержателем та відповідачами як іпотекодавцями, які є майновими поручителями ОСОБА_4 , укладено іпотечний договір №65/1 від 10.08.2006, згідно з підпунктом 1.1. якого іпотекодавцями передано в іпотеку наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.06.2005 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шоляк О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1104, право власності на який зареєстровано КП «Ужгородське міжрегіональне БТІ» реєстраційний №10406840 номер запису №12226 в книзі 59, та земельну ділянку, загальною площею 0,0843 га, що знаходить за адресою: АДРЕСА_4 (один), яке належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК №026122, виданий 26.05.2006 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 24.06.2005 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шоляк О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1104, кадастровий номер №:17:003:0071.

33.Відповідно до підпункту 1.11. аналізованого іпотечного договору сторонами погоджено накладення заборони на предмет іпотеки щодо його відчуження одночасно з нотаріальним посвідченням договору.

34.Згідно з підпунктом 1.13. заставна за іпотечним договором №65/1 не випускалася. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено статтею 4 згаданого договору.

35.Так, за приписами пунктів 4.1., 4.5. та 4.6. іпотечного договору №65/1 у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

36.Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в одни із наступних способів: на підстав рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

37.У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішення суду, а саме: (а)шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 39 Закону України «Про іпотеку»; або (б) шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

38.Пунктом 6.3. обумовлено, що іпотечний договір №65/1 набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов`язання.

39.Наведений іпотечний договір №65/1 від 10.08.2006 посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу в означену дату та зареєстровано за №3764.

40.10 серпня 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідачами укладено додатковий правочин про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №65/1 (з майновим поручителем), яким у новій редакції викладено підпункт 1.4.1. Іпотечного договору №26 в частині кінцевого терміну погашення заборгованості.

41.Статтею 6 іпотечного договору №65/1 від 10.08.2006, серед іншого, передбачено, що повідомлення за цим договором вважатимуться належними, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача.

42.Також суд з`ясував, що 15.05.2007 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» як кредитором та ОСОБА_4 як позичальником укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007, згідно з підпунктом 1.1. якого кредитор зобов`язувався надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених відповідним договором.

43.Згідно з підпунктом 1.1.1. надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (траншами) зі сплатою 13 процентів річних за кредитом та комісій, в розмірі та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, який є його невід`ємною складовою частиною в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом, в сумі 150000 доларів США з повним завантаженням ліміту до травня 2008 року.Контрагентами узгоджено погашення кредиту рівними частинами шляхом щомісячної сплати грошових коштів в сумі 1250 доларів США щомісячно.

44.Відповідно до підпункту 1.3. договору невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007 кредит надається позичальнику на ремонт та реконструкцію нерухомості.

45.Підпунктом 1.4. зазначеного договору передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором кредитор укладає з майновим поручителем та позичальником:

45.1.іпотечний договір №26/1 від 15.05.2007 заставною вартістю 1408992,00 (один мільйон чотириста вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 копійок) гривень, що в еквіваленті складає - 279008,32 (двісті сімдесят дев`ять тисяч вісім доларів СІЛА 32 центи) доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення договору;

45.2.іпотечний договір №26 від 15.05.2007 загальна вартість предмету іпотеки за взаємною згодою сторін цього договору, складає - 840078(вісімсот сорок тисяч сімдесят вісім) гривень, що в еквівалентні складає 166352,08(сто шістдесят шість тисяч триста п`ятдесят два долари США 08 центів) за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору.

46.Згідно з підпунктом 7.3. договір невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007 набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином у повному обсязі всіх своїх зобов`язань за договором.

47.Поряд із цим, підпунктом 1.1.2. погашення кредиту за вказаним договором має бути здійснене не пізніше 14.05.2017.

48.Суд встановив, що з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виступили майновими поручителями ОСОБА_4 за договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007.

49.Так, 15.05.2007 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» як іпотекодержателем з однієї сторони та ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 як іпотекодавцями з іншої укладено іпотечний договір №26, у відповідності до підпункту 1.1. якого іпотекодавці передали іпотекодержателю в іпотеку в якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання наступне нерухоме майно:

49.1.двохкімнатну квартиру заг.пл.57.40 кв.м., житловою 33,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності кожному в 1/2 частині на підставі договору купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу посвідченого 24 червня 2005 року ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, в реєстрі за №1104, право власності на яке зареєстроване згідно з витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданими КП «Ужгородське МБТІ» 02.02.2006 за №10406840;

49.2.земельну ділянку розміром 0,0843 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій знаходиться будинок з вищезазначеною квартирою, кадастровий №:17:003:0071, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності кожному в 1/2 частині на підставі державного акта на право власності па земельну ділянку серії ЗК №026122, виданого Ужгородською міською радою 26.05.2006 року, на підставі договору купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу, посвідченого 24 червня 2005 року Шоляк О.М., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, в реєстрі за №1104;

49.3.недобудоване нерухоме майно станцію технічного обслуговування та магазин готовністю 72%, що розташоване на вищезазначеній земельній ділянці, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить іпотекодавцям на праві приватної спільної сумісної власності на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради №20 віл 24.01.2007 про надання дозволу на будівництво, право власності іпотекодавців на яке зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «БТІ м.Ужгород» Ужгородської міської ради Закарпатської області від 12.04.2007 №14223076, реєстраційний №18159175, шляхом передачі в іпотеку вищезазначеної земельної ділянки.

50.Відповідно до підпункту 1.11. аналізованого іпотечного договору сторонами погоджено накладення заборони на предмет іпотеки щодо його відчуження одночасно з нотаріальним посвідченням договору.

51.Згідно з підпунктом 1.13. заставна за іпотечним договором №26 не випускалася. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено статтею 4 згаданого договору.

52.Так, за приписами пунктів 4.1., 4.5. та 4.6. іпотечного договору №26 у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

53.Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в одни із наступних способів: на підстав рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

54.У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішення суду, а саме: (а)шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 39 Закону України «Про іпотеку»; або (б) шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

55.Пунктом 6.3. обумовлено, що іпотечний договір №26 набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов`язання.

56.Наведений іпотечний договір №26 від 15.05.2007 посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу в означену дату та зареєстровано за №3764.

57.Статтею 6 іпотечного договору №26 від 15.05.2007, серед іншого, передбачено, що повідомлення за цим договором вважатимуться належними, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача.

58.15 травня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідачами укладено додатковий правочин про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №26 (з майновим поручителем), яким у новій редакції викладено підпункт 1.4.1. Іпотечного договору №26 в частині кінцевого терміну погашення заборгованості.

59.Наявність у відповідачів речового права на станцію технічного обслуговування, автомийку та магазин (реєстраційний номер об`єкта 18159175) підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності від 20.01.2011 та свідоцтвом про право власності від 19.01.2011. Зі змісту наведеного свідоцтва слідує такий опис об`єкта: станція технічного обслуговування, літ.З, загальна площа 621,4 кв.м.; авто мийка, літ.К, загальна площа 56,1 кв.м.; магазин, літ.Л, загальна площа 228,3 кв.м., (в тому числі торговою 69,7 кв.м.).

60.Суд встановив, що 29.09.2017 між ПАТ «УКРСОЦБАНК» як клієнтом і ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» укладено договір факторингу б/н, за яким фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язувався відступити факторові свої права грошової вимоги до боржника за Договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007 (далі - «Основний договір 1»), Генеральним договором №65 від 10.08.2006 (далі - «Основний договір 2») та Додатковою угодою №2 від 13.02.2007 до Генерального договору №65 від 10.08.2006 (надалі - «Основний договір 3»), що укладені між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого в подальшому стало Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та громадянином України ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )

61.Підпунктом 1.3. договору факторингу від 29.09.2017 встановлено, що права грошової вимоги вважаються відступленим фактору в день підписання договору після отримання грошових коштів від фактора. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до Боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку фактора або клієнта або підписання будь-яких документів.

62.Згідно з підпунктом 1.4. вказаного договору контрагенти обумовили в день його підписання до фактора переходять також права за іпотечними договорами №26/1 від 15.05.2007 та №26 від 15.05.2007, за іпотечними договорами №65/1 від 10.08.2006 та №65 від 10.08.2006.

63.Підпунктом 1.5. цитованого договору передбачено, що перехід до фактора прав за вищевказаними іпотечними договорами здійснюється безоплатно.

64.Ціну майнових прав та порядок розрахунків за договором факторингу врегульовано пунктом 3 відповідного договору. Так, за приписами вказаного пункту загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного договору становить 11670994,62 грн. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти в розмірі менше ніж 2652109,40 грн. без ПДВ, шляхом перерахування в день підписання цього Договору на рахунок № НОМЕР_5 у ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, . За передані фактором в розпорядження клієнта грошові кошти клієнт сплачує фактору плату в розмірі 100 гривень без ПДВ, шляхом перерахування протягом трьох робочих днів з моменту проведення фактором оплати передбаченої п. 3.2 цього договору на рахунок Фактора № НОМЕР_6 , відкритий в ПАТ «Альфа - Банк», код банку 300346, .

65.Надалі, а саме - 29.09.2017 між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та позивачем укладено 2 договори:

65.1.договір про відступлення прав вимоги за Договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007 року, Генеральним договором №65 від 10.08.2006 року, Додатковою угодою №1 від 10.08.2006 року до Генерального договору №65 від 10.08.2006 року та Додатковою угодою №2 від 13.02.2007 року до Генерального договору №65 від 10.08.2006 року б/н від 29.09.2017 (далі - договір про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017);

65.2.договір передачі прав за іпотечним договором №26 від 15 травня 2007 року за №922, іпотечним договором №26/1 від 15 травня 2007 року за №995 іпотечним договором №65 від 10.08.2006 року за реєстровим №3751 та іпотечним договором №65/1 від 10 серпня 2006 року за реєстровим №3764, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. за №1451 (далі - договір передачі прав №1451 від 29.09.2017).

66.Відповідно до підпункту 1.1. договору про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017 ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» як цедент передав(відступив) ОСОБА_1 як цесіонарію, а останній набув права вимоги до ОСОБА_4 за Договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007 року, Генеральним договором №65 від 10.08.2006 року та Додатковою угодою №2 від 13.02.2007 року до Генерального договору №65 від 10.08.2006 року, яке ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» набуло на підставі згаданого договору факторингу б/н від 29.07.2017.

67.Згідно з підпунктом 1.3. договору про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017 ціна прав, що відступається становить 2678630,50 грн.

68.Підпунктом 2.2. наведеного договору передбачено, що оплата цеденту за відступлені права вимоги проводиться наступним чином: у строк до 30.09.2017 цесіонарій зобов`язується передати цеденту грошові кошти у розмірі 2678630,50 грн. без ПДВ. Цесіонарій сплачує цеденту ціну прав, що відступаються шляхом безготівкового перерахування коштів на персоніфікований цим пунктом рахунок цедента. Зобов`язання цесіонарія вважаються виконаними з моменту внесення грошових коштів в сумі, у строк і на рахунок цедента, що зазначені в підпункті 2.2. договору, належним підтвердженням чого є прибутковий касовий ордер банку, в якому відкрито рахунок цедента. Зобов`язання цедента щодо передачі цесіонарію документів, які мають значення для здійснення його прав як кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення, виникають з моменту зарахування грошових коштів в сумі визначеній в п. 1.3 цього договору на розрахунковий рахунок цедента, визначений підпунктом 2.2. договору.

69.За змістом підпунктів 1.5.-1.7. договору про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017 цедент вибуває з усіх правовідносин, що склались між ним і боржником ( ОСОБА_4 ) з моменту підписання цього договору, але не раніше виконання підпункту 2.2 цього Договору. Цесіонарій заміщає цедента у всіх правовідносинах, що склались між останнім і ОСОБА_4 з моменту зарахування грошових коштів в сумі, в строк і на рахунок цедента, що зазначені в пунктах 1.3, 2.2. Договору. Відступлення прав вимоги за цим договором вважатиметься здійсненим з моменту повного виконання цесіонарієм зобов`язання по оплаті прав, що відступаються.

70.У свою чергу, за договором передачі прав №1451 від 29.09.2017, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» як цедентом та ОСОБА_1 як цесіонарієм позивачу було передано всі права за:

-іпотечним договором №26 від 15.05.2007 року за реєстровим №992 включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього;

-іпотечним договором №26/1 від 15.05.2007 за реєстровим №995, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього;

-іпотечним договором №65 від 10.08.2006 за реєстровим №3751, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього

-іпотечним договором №65/1 від 10.08.2006 за реєстровим №3764, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього.

71.За змістом підпункту 1.2. цитованого договору слідує, що передача прав за іпотечними договорами №26 від 15.05.2007 та №26/1 від 15.05.2007, №65 від 10.08.2006 та №65/1 від 10.08.2006 здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент передачі права вимоги.

72.Відповідно до підпункту 2.1. договір передачі прав №1451 від 29.09.2017 права іпотекодержателя за іпотечними договорами №26 від 15.05.2007 та №26/1 від 15.05.2007, №65 від 10.08.2006 та №65/1 від 10.08.2006 переходять до цесіонарія одночасно з переходом прав за кредитними договорами.

73.У матеріалах справи наявна вимога про усунення порушень зобов`язання б/н від 03.10.2017, яку позивач направив відповідачам. Як зазначено у тексті згаданої вимоги, станом на 03.10.2017 за адресатами вимоги обліковується заборгованість за договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007 та Генеральним договором №65 від 10.08.2006 у розмірі 440064,60 доларів США. У вказаній вимозі позивач просив погасити вказану заборгованість, позаяк в іншому разі він буде змушений задовольнити свої вимоги за договорами кредиту, шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно в спосіб, передбачений укладеними договорам згідно із Законом України «Про іпотеку».

74.Відповідно до корінця повідомлення поштового відправлення за трекінгом 680 вимога б/н від 03.10.2017, адресована ОСОБА_3 скеровувалася за адресою АДРЕСА_6 .

75.У свою чергу, зі змісту корінця повідомлення поштового відправлення за трекінгом 354 вимога б/н від 03.10.2017, адресована ОСОБА_2 направлялася за адресою АДРЕСА_2 .

76.Представником позивача надано висновок б/н від 08.12.2017 про вартість станції технічного обслуговування, автомийки, магазину, загальною площею 905,8 кв.м. у АДРЕСА_4 , в якому зазначено, що ринкова вартість зазначеного майна станом на дату звіту (08.12.2017) становить 4202947 грн. (Т.3, а.с.206).

77.Крім того, представником позивача долучено висновок про ринкову вартість земельної ділянки площею 0,0843 га з кадастровим номером :17:003:0071, у якому стверджується, що ринкова вартість зазначеного майна станом на дату звіту (08.12.2017) становить 1006365 грн. (Т.3, а.с.207).

78.Обсяг кожного з висновків, наведених у пунктах 76-77, обмежується одним аркушем паперу. Також у обох звітах вказано, що визначення вартості майна здійснювалося із застосуванням порівняльного підходу та з метою прийняття управлінських рішень.

79.Суд встановив, що позивач здійснив оформлення права власності на будівлю, станцію технічного обслуговування, автомийку, магазин, загальною площею 905,8 кв.м. у АДРЕСА_4 реєстраційний номер нерухомого майна 101, що підтверджується інформаційною довідкою №313608725 від 28.10.2022.

79.1.Як підтверджується згаданою довідкою, реєстраційні дії щодо оформлення права власності на об`єкт номером нерухомого майна під реєстраційним №101 за позивачем проведено 05.03.2018 та 18.06.2018.

79.2.У графі щодо підстави для державної реєстрації, проведеної 18.06.2018, зазначено, що такою є вимога про усунення порушень зобов`язання б/н, видана 03.10.2017 ОСОБА_1 ; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трекінгом 354.

79.3.У графі щодо підстави для державної реєстрації, проведеної 05.03.2018, зазначено, що такою є вимога про усунення порушень зобов`язання б/н, видана 03.10.2017 ОСОБА_1 . Також у наведеній графі зазначено таке: «документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, серія та номер: 680;664;354, виданий 05.10.2017, видавник: Публічне акціонерне товариство «Укрпошта».

80.Також суд з`ясував, що позивач здійснив оформлення права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №313608172 від 28.10.2022.

80.1.При цьому реєстраційні дії стосовно оформлення речового права здійснено 18.06.2018 та 13.03.2018. Поряд із цим, суд встановив, що підстави для проведення означених реєстраційних дій щодо земельної ділянки за 18.06.2018 та 13.03.2018 тотожні підставам для державної реєстрації права власності на об`єкт «будівля, станція технічного обслуговування, автомийка, магазин» загальною площею 905,8 кв.м., яка проводилася 18.06.2018 та 05.03.2018 відповідно.

81.ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на нерухоме майно, вказане у первісній позовній заяві, з подальшим направленням коштів, виручених від його реалізації, на погашення заборгованості ОСОБА_4 за Генеральним договором №65 від 10.08.2006 та договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007

82.У свою чергу, ОСОБА_1 , виходячи з наявності підстав для визнання права власності на нерухомість, подав заяву про зміну предмету позову.

ІV. Позиція суду

(1.)Щодо меж судового розгляду

83.Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

84.Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

85.Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

86.Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 по справі №405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

87.Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

88.Водночас не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

89.Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 12.01.2022 по справі №234/11607/20.

90.Доцільно зауважити про те, що предмет позову кореспондує способам захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

91.Разом із цим, суд наголошує на тому, що зміна предмета позову не змінює змісту спірних правовідносин.

92.Представник позивача, подавши до суду заяву про зміну предмету позову, визначив такі свої процесуальні дії саме як зміну предмету позову. При цьому суд вказує на те, що одночасна зміна предмету і підстав позову є неможливою, оскільки вказане за своєю суттю являється поданням нового позову.

93.За таких обставин суд, беручи до уваги вищенаведені висновки Верховного Суду від 12.01.2022 по справі №234/11607/20, розцінює додаткові посилання адвоката на порушення права власності його клієнта такими, що не свідчать про зміну підстав позову, зважаючи на те, що первісні підстави позову, викладені у позовній заяві ПАТ «Укрсоцбанку» збереглися.

94.Правильність способу трактування обставин справи, на думку суду, підтверджується також і тим, що заява про зміну предмету позову подана адвокатом, тобто професійним та кваліфікованим учасником ринку юридичних послуг, який, виходячи з принципу розумності та добросовісності, не міг не усвідомлювати неможливість одночасного зміни підстав та предмета позову.

95.На переконання суду, описані процесуальні дії відповідають принципу диспозитивності у цивільному процесі, за яким, серед іншого, сторона вправі користуватися своїми розпорядчими правами на власний розсуд та ризик.

96.Підсумовуючи викладене, суд констатує, що предметом судового дослідження у цій справі є вирішення питання допустимості визнання у судовому порядку права власності на нерухомість, яка є іпотечним майном.

97.З мотивів викладеного доводи представника позивача про те, що відповідачами не визнається право власності позивача знаходяться поза межами судового розгляду, а тому є юридично неспроможними.

(2.)Щодо суті спору

98.Надаючи правову оцінку обґрунтованості позову, суд виходив із такого.

99.У вимірі фактичних обставин цієї справи дослідження підставності позовних вимог ставить перед судом завдання з`ясувати наявність чи відсутність у позивача заявленої ним вимоги. Інакше кажучи, передусім суд повинен дослідити те, чи є у позивача право звернути стягнення на іпотечне майно, яким являється будівля, станція технічного обслуговування, автомийка, магазин, загальною площею 905,8 кв.м. у АДРЕСА_4 реєстраційний номер нерухомого майна 101 та земельна ділянка площею 0,0843 га з кадастровим номером :17:003:0071.

100.У цьому аспекті варто зазначити про те, що в обґрунтування позовних вимог представник позивача долучив примірник договору факторингу від 29.09.2017, договору про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017 та договору передачі прав №1451 від 29.09.2017.

101.Аналіз правової позиції представника позивача дозволяє суду стверджувати про те, що, на переконання згаданого учасника процесу, названі договори підтверджують рух, по-перше, права вимоги за кредитними договорами та, по-друге, права вимоги за іпотечними договорами, які укладалися з метою забезпечення виконання кредитних договорів.

102.Суд звертає увагу, що на момент укладення договору факторингу правова регламентація спірних відносин забезпечувалася, зокрема, ЦК України в ред. 19.07.2017 та Законом України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-IV в ред. від 19.10.2016 (далі - Закон №898-IV).

103.Відповідно до положень статті 203 ЦК України в наведеній редакції зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

104.За змістом приписів статті 215 ЦК України в ред. 19.07.2017 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

105.Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.

106.У Цивільному кодексі України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина 3 статті 215 ЦК України в ред. 19.07.2017). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, рецисорний позов). Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України).

107.Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

108.Суд наголошує на тому, що нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

109.При цьому суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, відображену у постанові від 01.03.2021 по справі №473/1878/19.

110.Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (частина 1 статті 236 ЦК України в ред. 19.07.2017).

111.Нікчемний правочин недійсний через пряму вказівку у правовій нормі у момент його вчинення, тому судового рішення про визнання його недійсним не вимагається (quae contra ius fiunt debent utique pro infectis haberi - зроблене проти закону повинне вважатися нікчемним). Нікчемний правочин не підлягає виконанню. На нікчемність правочину мають право посилатися і вимагати в судовому порядку застосування наслідків його недійсності будь-які заінтересовані особи.

112.Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 по справі №910/10784/16.

113.У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 по справі №530/1995/18 зазначено: «Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх. Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає».

114.Залучаючи ОСОБА_1 в якості правонаступника первісного позивача (ПАТ «Укрсоцбанк») на підставі положень статті 512 ЦК України, суд виходив із факту укладення договору факторингу б/н від 29.09.2017, договору про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017 та договору передачі прав №1451 від 29.09.2017. Між тим, питання стосовно матеріально-правового спору у межах коригування суб`єктного складу учасників справи не вирішувалися.

115.Будь-яке інший підхід означатиме остаточність правової оцінки матеріального факту ухвалою суду, що невиправдано обмежить сферу суддівського розсуду та унеможливить врахування усіх обставин справи під час ухвалення рішення суду.

116.Таким чином, надаючи правову оцінку спірній правовій ситуації по суті, суд виходить з того, що долучені представником позивача договори, які на його переконання підтверджують рух права вимоги за кредитними та іпотечними договорами, підлягають дослідженню на предмет їх нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

117.Відповідно до приписів частин першої-третьої статті 24 Закону №898-IV в ред. від 19.10.2016 відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

118.Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

119.Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

120.Отже, національне законодавство, яке діяло на момент укладення договору факторингу б/н від 29.09.2017 між ПАТ «Укрсоцбанк» і ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» імперативно передбачало обов`язковість нотаріального посвідчення договору про відступлення прав за іпотечним договором.

121.Суд встановив, що згідно з підпунктами 1.4. та 1.5. договору факторингу б/н від 29.09.2017 його сторони обумовили безоплатний перехід прав, у тому числі за іпотечними договорами №65/1 від 10.08.2006 та №26 від 15.05.2007.

122.Утім, згаданий договір факторингу укладено у простій письмовій формі, тобто без його нотаріального посвідчення.

123.У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина 1 статті 220 ЦК України в ред. 19.07.2017).

124.Таким чином, договір факторингу у частині домовленостей про передачу прав за іпотечними договорами є нікчемним та не створює юридичних наслідків, на які він був спрямований.

125.Як наслідок, відсутні підстави вважати, що права вимоги за іпотечними договорами у подальшому могли перейти до позивача на підставі договору передачі прав №1451 від 29.09.2017.

126.Отже, суд констатує, що у позивача відсутнє право ставити питання про звернення стягнення на будівлю, станцію технічного обслуговування, автомийку, магазин, загальною площею 905,8 кв.м. у АДРЕСА_4 реєстраційний номер нерухомого майна 101 та на земельну ділянку площею 0,0843 га з кадастровим номером :17:003:0071 реєстраційний номер нерухомого майна 101.

127.Відомості, які відображені в інформаційних довідках, що містяться в матеріалах справи щодо проведення позивачем реєстраційних дій для оформлення права власності на вказані об`єкти нерухомого майна, наведених висновків суду не спростовують, позаяк вчинення реєстраційних дій за своєю правовою природою має похідний характер та не зумовлює висновок про наявність речового або будь-якого іншого права.

128.Суд в порядку obiter dictum безвідносно до правової оцінки проведених реєстраційних дій наголошує на тому, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 15.10.2019 у справі №911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.27), від 22.01.2020 у справі №910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01.02.2020 у справі №922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52)).

129.Суд критично оцінює заперечення представника відповідачів, який вказує на те, що дії позивача є рейдерським захопленням майна останніх, що, як стверджує адвокат, підтверджується тим, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт стосовно державного реєстратора Мангура Роберта Васильовича (справа №308/6187/20), оскільки складення обвинувального акту та скерування його до суду є лише формою об`єктивації позиції слідства і не тягне жодних наслідків, окрім процесуальних обмежень обвинуваченого, які передбачені КПК України. Тобто вказане не означає доведення вини особи, а презумпція невинуватості є конституційною нормою і гарантується Європейською Конвенцією про права людини. Між тим, жодних вироків, які б набрали законної сили, представником відповідачів не долучено.

130.З аналогічних мотивів суд відхиляє посилання представника відповідачів на те, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27-ч.1 ст.362 КК України.

131.Не заслуговують на увагу доводи представника відповідачів про сплив позовної давності з огляду на таке.

132.Статтею 256 ЦК України детерміновано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

133.Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

134.Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

135.Згідно з частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

136.Тобто суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

137.У свою чергу, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позову, тому відмовити у задоволенні позовних вимог необхідно з мотивів їх необґрунтованості, а не з огляду на сплив позовної давності.

138.Суд відхиляєпосилання представника відповідачів на експертний висновок за матеріалами іншої цивільної справи, а саме - №308/2284/13-ц, яким встановлено, що ОСОБА_2 договір поруки №65/2 від 04.02.2009 не підписувала, натомість проставлений підпис належить іншій особі, зважаючи на те, що вказані обставини знаходяться поза межами предмету доказування у справі, що розглядається. У зв`язку з цим наведені доводи представника відповідачів є неприйнятними.

139.Крім того, не заслуговують на увагу посилання представника відповідачів на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2014, постановлено в межах справи №308/3035/13-ц, оскільки ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 14.06.2016 вказане судове рішення суду першої інстанції скасовано.

(3.)Щодо вирішення процесуальних питань

140.Суд вказує на те, що представником відповідачів неодноразово заявлялися численні клопотання про витребування.

141.На момент ухвалення цього рішення 4 клопотання про витребування додаткових доказів залишилися невирішеними, а саме - від 29.07.2016, від 18.01.2019, від 22.01.2019 та від 08.05.2019.

142.Вказані клопотання обґрунтовані необхідністю отримання читабельних примірників договорів, на які посилається позивач, а також потребою в отриманні оригіналів ряду договорів з метою проведення почеркознавчої експертизи.

143.На переконання суду, безпідставність вказаних клопотань є очевидною, а самі клопотання не потребують детально аналізу, зважаючи на таке.

144.Нечитабельність наявних у матеріалах справи документів ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці представника відповідача, який, між тим, не конкретизував у чому саме полягає дефектність долучених позивачем документів.

145.У свою чергу, доводи про необхідність у витребуванні додаткових доказів з метою проведення почеркознавчої експертизи ґрунтуються на тому, що експертним висновком за матеріалами іншої цивільної справи, а саме - №308/2284/13-ц, встановлено, що ОСОБА_2 договір поруки №65/2 від 04.02.2009 не підписувала, натомість проставлений підпис належить іншій особі.

146.Утім, суд вже вказував на те, що вказані аргументи представника відповідача не є релевантними для вирішення справи, що розглядається. У зв`язку з цим описані обставини не можуть бути достатніми для витребування додаткових доказів.

V. Висновки за результатами розгляду

147.Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

148.Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

149.Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

150.З огляду на встановлення у межах розгляду цієї справи відсутності у позивача права вимоги за іпотечними договорами суд доходить до переконання про необхідність залишення позову без задоволення.

151.За таких обставин доводи (а)щодо ринковості придбання позивачем права вимоги за валютним кредитом; (б)допустимості укладення договору про відступлення прав вимоги б/н від 29.09.2017 суб`єктом, який не є фінансовою установою; (в)застосування приписів статті 37 Закону України «Про іпотеку» не передбачають визнання права власності на предмет іпотеки в судовому порядку; (г) можливості чи неможливості визнання права власності за позивачем не потребують детального аналізу та відповіді.

VI. Судові витрати

152.Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Й. Данко