Справа № 487/8910/21
Провадження № 2/487/1042/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.11.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участі секретаря судового засідання - Уманського І.В., розглянувши у спрощеному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 яким просила стягнути на її користь 2731,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2731,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.11.2021 року нею було виявлено відсутність підключення до мережі Інтернет, у квартирі за місцем її проживання.

Представники провайдеру ПП «Дикий сад» виявили пошкодження оптико-волоконного кабелю лінії зв`язку, на ділянці від стовпа до належної їй квартири, внаслідок його обриву.

Оскільки, обвив кабелю мав місце на території домоволодіння, з обмеженим доступом сторонніх осіб, вважала що його пошкодження здійснила її сусідка ОСОБА_2 з якою у неї складися конфліктні відносини.

Вважає, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 їй було спричинено матеріальну та моральну шкоду, що і слугувало підставою для її звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заява було залишено без руху

Ухвалою суду від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив не надала.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

10.11.2021 року нею було виявлено відсутність підключення до мережі Інтернет, у зазначеній квартирі.

Відповідно до кошторису складеного ПП «Дикий сад» за вих. №1123/21 від 23.11.2021 року, вартість робіт пов`язаних із усуненням пошкодження волоконно оптичної лінії зв`язку, а саме обриву кабелю на останній ділянці волоконно оптичної лінії зв`язку між точкою підключення до мережі ПП «Дикий сад» (розподільча муфта) та точкою вводу кабелю у приміщення за адресою АДРЕСА_1 , складає 2731,00 грн.

За виявленим фактом пошкодження кабелю, 25.11.2022 року ОСОБА_3 , звернулась до МРУП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення злочину її сусідкою ОСОБА_2 ..

Листом т.в.о. начальника МРУП ГУ НП в Миколаївській області Федора В. від 26.11.2021 року за вих. №18544/50-21, ОСОБА_3 , було повідомлено, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за фактом спричинення їй матеріальної шкоди, оскільки завдана невідомою особою шкода не є значною в розумінні положень 194 КК України.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини саме заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина визначеної особи.

За приписами ч.1 ст.1167 ЦК УКраїни - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем не надано до суду буд-яких належних та допустимих доказів з урахуванням яких можна було б дійти висновку, що саме ОСОБА_2 , здійснила обрив оптико-волоконного кабелю лінії зв`язку Інтернет який був підключений до квартири АДРЕСА_2 , та що шкоду позивачці було спричинено внаслідок її неправомірних дій.

Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 76, 81 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ; фактично проживаючає за адресою АДРЕСА_4 .

Суддя: І.О. Притуляк