Справа № 757/5137/21-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9917/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Соколов О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Хачатурян Елеонори Миколаївни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Соколова О.М. у цивільній справі №757/5137/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні кореспонденти» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Спеціальні кореспонденти» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-порталі «Спеціальні кореспонденти» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12/ була опублікована стаття під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-порталі «Спеціальні кореспонденти» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 була опублікована стаття під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13». Позивач вважав, що поширена про нього інформація є неправдивою, негативною, зазначеною у формі фактичних тверджень та такою що наносить шкоду його честі, гідності та діловій репутації.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив:

визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка поширена ТОВ «Спеціальні кореспонденти» ІНФОРМАЦІЯ_14 року у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: - « ІНФОРМАЦІЯ_16 »;

визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка поширена ТОВ «Спеціальні кореспонденти» ІНФОРМАЦІЯ_3 у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:

- заголовок: « ІНФОРМАЦІЯ_13».

- «ІНФОРМАЦІЯ_17.».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року відмовлено в позові ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Хачатурян Е.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що у поширеній відповідачем інформації не порушуються особисті немайнові права позивача та така інформація є оціночними судженнями. У публікаціях, поширених відповідачем, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , та посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 містяться висловлювання, що стосуються саме особи позивача про те, що він отримує хабарі та інші неправомірні вигоди для себе та інших осіб, що є недостовірною та неправдивою інформацією. Дані обставини підтверджуються Звітом про науково-дослідну роботу з аналізу текстових матеріалів та висновком експерта ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» №056/273 від 30 грудня 2020 року, в яких зазначено, що поширена інформація є неправдивою, негативною, зазначена у формі фактичних тверджень та такою, що наносить шкоду честі, гідності та діловій репутації позивача. Також ОСОБА_1 було надано відповіді Генеральної прокуратури, Національного антикорупційного бюро України, департаменту інформатизації МВС України, в яких зазначено, що він не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальних провадженнях, не має не знятої та не погашеної судимості, не перебуває у розшуку. Відповідачем поширенням недостовірної інформації фактично звинувачено позивача у вчиненні кримінально караних діянь, що формує негативну громадську думку та руйнує його позитивний імідж. При цьому, судом безпідставно відхилено висновок експерта ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» № 056/273 від 30 грудня 2020 року, з тих підстав, що він одержаний з порушенням порядку встановленого законом. Вказаний висновок є письмовим доказом відповідно до ст. 76 ЦПК України та мав бути оцінений судом разом з іншими доказами. Зазначену експертизу провів експерт, який є директором ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», має вищу філологічну освіту, є доктором філологічних наук, професором, із загальним стажем наукової роботи 38 років. У ході підготовки висновку було використано матеріали науково-допоміжної та науково-дослідної роботи, виконаної кандидатом філологічних наук ОСОБА_5 . Також суд помилково вважав встановленим, що позивач перебував на високій посаді і був публічною особою. Позивач звільнений 23 серпня 2017 року з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області. Зазначена посада не відноситься до керівної в органах прокуратури. З жовтня 2017 року позивач розпочав господарську діяльність. Станом на 2021 рік за своїм статусом він не є і не може бути публічним діячем.

В судовому засіданні адвокат Хачатурян Е.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «Спеціальні кореспонденти» в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-порталі «Спеціальні кореспонденти» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12/ була опублікована стаття під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій було поширену наступну інформацію:

« ІНФОРМАЦІЯ_18».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-порталі «Спеціальні кореспонденти» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 була опублікована стаття під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13», в якій було поширену наступну інформацію:

«ІНФОРМАЦІЯ_19.»

ТОВ «Спеціальні кореспонденти» є зареєстрованим суб`єктом інформаційної діяльності - інформаційним агентством, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серія КВ № 739-561Р від 04 червня 2020 року, долученого до матеріалів справи (т.2, а.с. 18).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що поширена на веб-порталі «Спеціальні кореспонденти» щодо нього інформація є неправдивою, негативною, зазначеною у формі фактичних тверджень та такою що наносить шкоду його честі, гідності та діловій репутації.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що інформація, спростувати яку просив позивач, не підлягає визнанню недостовірною, оскільки така інформація стосується останнього, як публічної особи та його діяльності, є оцінкою його дій та дає можливість проаналізувати і сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями, враховуючи контекст і характер застосованих мовних засобів та стилістичних прийомів, поширена відповідачем інформація не посягає на честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. Судом неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтею 277 ЦК України встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; - поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому при вирішенні зазначених спорів суди мають враховувати, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здійснити перевірку такого судження на предмет його відповідності дійсності.

Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Аналіз змісту оскаржуваної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ «Спеціальні кореспонденти» у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: - « ІНФОРМАЦІЯ_16 », вказує на те, що, спірна інформація є твердженням про факти, оскільки її достовірність може бути перевірена.

ТОВ «Спеціальні кореспонденти» не було надано суду підтвердження того, що позивач вчиняє дії, які мають ознаки кримінальних правопорушень, що підтверджує недостовірність спірної інформації.

При цьому, спірна інформація є негативною, оскільки з її змісту вбачається вчинення позивачем суспільно небезпечного правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, та яке негативно сприймається громадськістю. Поширена відповідачем інформація створює негативну оцінку позивача в очах необмеженого кола осіб.

Також, аналізуючи зміст інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_3 ТОВ «Спеціальні кореспонденти» у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , колегія суддів приходить до висновку, що інформацію, викладену у вказаній публікації, представлено як інформацію про факти, які можна підтвердити або спростувати, а тому, така інформація не є оціночним судженням.

Текст публікації « ІНФОРМАЦІЯ_13», поширеної відповідачем 20 листопада 2020 року, містить інформацію про те, що ОСОБА_1 отримує хабарі та інші неправомірні вигоди для себе або для інших осіб. Вказану інформацію про позивача викладено, зокрема, в текстових сегментах публікації як:

- заголовок: « ІНФОРМАЦІЯ_13»;

- «ІНФОРМАЦІЯ_20.».

Інформацію у вказаних текстових сегментах представлено як таку, що має реальний, а не уявний або прогнозований характер. За змістовими й формальними ознаками викладена інформація не співвідноситься з суб`єктивними уявленнями мовця про повідомлюване. Лексичних, граматичних або деструктивних маркерів суб`єктивної модальності аналізоване висловлювання та його прагмасемантичний контекст не містять. За всіма лінгвістичними параметрами вказані текстові сегменти містять інформацію, виражену у формі тверджень.

Основними лексичними носіями цієї інформації є слова ІНФОРМАЦІЯ_21, які за своїм змістом та граматично вживаються у співвідношенні з ім`ям ОСОБА_25 та є негативною інформацією, оскільки з її змісту вбачається вчинення позивачем суспільно небезпечного правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, та яке негативно сприймається громадськістю.

Зазначене також підтверджується висновком лінгвістичної експертизи від 30 грудня 2020 року №056/273, проведеної ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» (т. 1, а.с. 83-102).

При цьому, заперечуючи проти позову, відповідачем не спростовано вказаних висновків експертизи. Вказані висновки є письмовими доказами, які містять дані щодо предмета позову, а тому мали бути враховані судом.

Що стосується інформації, викладеної в тексті публікації « ІНФОРМАЦІЯ_13», поширеної відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- «ІНФОРМАЦІЯ_22.», така інформація за своїми мовностилістичними засобами також викладена у формі твердження про факти, які можна підтвердити або спростувати, а тому, така інформація не є оціночним судженням.

З наданих позивачем до позовної заяви документів, вбачається, що будь-які відомості про застосування санкцій відносно ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Скай-Буд ЛТД», TOB «Юридична компанія «ОРІОН», ТОВ «Бігстер», ТОВ «Юридична компанія «ІДС», ТОВ «Ферма «Фенікс» відсутні.

Така інформація, яку просив спростувати позивач, є негативною, оскільки з її змісту вбачається про нібито вчинення позивачем протиправної діяльності, та як наслідок застосування до нього та юридичних осіб, в яких ОСОБА_1 є засновником/учасником/кінцевим бенефіціарним власником, спеціальних економічних санкцій, що негативно сприймається громадськістю. Поширена відповідачем інформація створює негативну оцінку позивача в очах необмеженого кола осіб.

Також як зазначив позивач, він не є публічною особою, оскільки він був звільнений з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області 23 серпня 2017 року. З жовтня 2017 року він розпочав господарську діяльність. Відповідачем не було спростовано вказаних обставин.

Крім того, наведені обставини по суті не мають значення для вирішення даного спору, з урахуванням характеру поширеної інформації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Спеціальні кореспонденти» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування.

Таким чином, рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, шляхом повідомлення про ухвалене у справі рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із ТОВ «Спеціальні кореспонденти» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хачатурян Елеонори Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні кореспонденти» про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціальні кореспонденти» ІНФОРМАЦІЯ_1 у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: - « ІНФОРМАЦІЯ_16 ».

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціальні кореспонденти» ІНФОРМАЦІЯ_3 у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:

- заголовок: « ІНФОРМАЦІЯ_13».

- «ІНФОРМАЦІЯ_23.».

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні кореспонденти» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціальні кореспонденти», місце знаходження: 01042, м. Київ, бул. Марії Приймаченко, 1/27, оф. 409, .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2022 року

Суддя-доповідач:

Судді: