Справа № 309/2653/22
Провадження № 2/309/534/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кемінь В.Д.
з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Хустська міська рада про захист порушеного права власності, шляхом усунення перешкод у користуванні власним майном,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом ОСОБА_2 , про зобов`язання відповідачки, яка є власницею квартири АДРЕСА_1 , демонтувати самочинно збудовану огорожу, що розташована на території спільного дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та привести земельну ділянку до попереднього стану.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 червня 2004 року уклав договір дарування з громадянином ОСОБА_3 , прийнявши у дар житлову квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_3 , таким чином він став власником вказаної квартири. Отримана в дарунок квартира розташована в одноповерховому двоквартирному будинку. Поряд з позивачем в квартирі АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_4 , яка 10 травня 2019 року подарувала зазначену квартиру (договір дарування, серія та номер: 3506, виданий 10.05.2019) громадянці ОСОБА_2 , яка є відповідачем у даній справі. Будинок АДРЕСА_4 , розташований на землях комунальної власності, а відповідно така земля є землею загального користування. У даному випадку як відповідач так і позивач є співвласниками будинку та земельної ділянки. Один з доступів до квартири позивача знаходиться з тилової сторони будинку, тобто з двору і вхід до нього здійснюється через ділянку землі, яка є землею загального користування. Ще до оформлення договору дарування, серія та номер: 3506, виданий 10.05.2019) на квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2 , попередній власник ОСОБА_4 без погодження з органами місцевої влади, ні з органами Міністерства з надзвичайними ситуаціями, а також навіть не поставивши позивача як співвласника спільного будинку АДРЕСА_4 , влаштувала паркан із тильної сторони будинку, умовно розділяючи спільну ділянку до будинку, на дві частини, чим саме обмежила позивача у доступі до його квартири в даному будинку, а також під`їзду до квартири транспорту, та в разі виникнення пожежно-небезпечної ситуації доступу автотранспорту МЧС до його квартири не має.
18 квітня 2022 року позивач звертався до Хустської міської ради із зверненням про організацію комісійного виїзду із залученням сторін конфлікту вирішення питання про укладення земельного сервітуту. У даному випадку Відповідачка ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 майже на проживає і її місце знаходження невідоме, у зв`язку із чим шляхами добросусідства вирішити вказане питання не представляється можливим. На зазначеній земельній ділянці мешканці квартири АДРЕСА_1 не мали права влаштовували паркан, який умовно розділяє на дві частини спільне подвір`я і належить до земель комунальної власності, чим створили йому як співвласнику перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явились, подали до суду заяву, в якій просять суд розглядати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомляла, хоча належно повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (Хустського районного суду від 22.10.2022 року) з викликом до суду. Відзиву на позов відповідачкою не подавалось.
Представник Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До матеріалів справи представником позивача надано акт тимчасової комісії Хустської міської ради, щодо розгляду звернення позивача щодо можливості укладення договору земельного сервітуту. Вказані письмові докази представник позивача просив взяти до уваги при вирішенні спору.
На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи у відсутності сторони позивача та у зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В судовому засіданні належними та допустимими доками встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 . Право власності позивача на вказане житло підтверджується договором дарування від 07.06.2004 року, складеним приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Палюк В.І. за номером реєстру 1476, та відповідним свідоцтвом про право власності на вказану квартиру, виданим Хустським ДПТІ від 07.06.2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Власником квартири АДРЕСА_1 є відповідачка ОСОБА_2 , що стверджується договором дарування від 10.05.2019 року номер реєстру 3506.
Судом встановлено, що вказані квартири під АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 , будинок розташований на спільній земельній ділянці, яка відноситься до земель комунальної власності. Попередній власник квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 без погодження з органами місцевої влади та співвласника будинку ОСОБА_1 влаштувала паркан з тильної сторони будинку, розділивши спільну ділянку до будинку на дві частини, чим обмежила позивача у доступі до його квартири в даному будинку, а також під`їзду до квартири транспортних засобів на випадок екстрених ситуацій.
Відповідно до ч.2 ст.42 Земельного кодексу України - Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки дана прибудинкова територія не була передано співвласникам квартир на праві приватної власності. Згідно ст.152 ч.2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Частиною 3 цієї ж статті, визначено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.
Відповідно до ч.5 ст.9 Житлового кодексу України - житлові права охороняються законом за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частиною першою ст. 177 цього Кодексу встановлено, що громадянин зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як зазначено у ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 2 ст. 382 ЦК України встановлено, що власникам квартири у двох або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
У свою чергу ч 2 ст.383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з приписами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З врахуванням вище наведених обставин, суд має достатньо правових підстав вважати вимоги позивача про обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які доводять наявність порушеного права позивача як співвласника у квартирному будинку, на користування земельною ділянкою, що відноситься до земель комунальної власності та є у спільному користуванні співвласників будинку АДРЕСА_4 .
Керуючись ст.ст. 81,223,229,247,259,263-265,280-284 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 316,391,321,383 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , власницю квартири АДРЕСА_1 демонтувати самочинно збудовану огорожу на території подвір`я спільного домоволодіння по АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.