РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Попової С.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та 1/5 частина квартири АДРЕСА_2 . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері за законом.
В листопаді 2020 р. позивач звернувся до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою державного нотаріуса від 28.11.2020 № 1506/02-31 йому було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини.
Зазначав, що вказаний строк пропустив з поважних причин, оскільки внаслідок встановлення в державі карантину, з 17.03.2020 по 11.05.2020 була заборонена робота установ, які приймають відвідувачів, а також обмежені перевезення пасажирів транспортом у міському сполученні без відповідного дозволу. Крім того, після смерті матері він знаходився в пригніченому, шоковому, депресивному стані, що відобразилось на стані здоров`я. На початку червня 2020 р. його стан погіршився, він звернувся до поліклініки, але за відсутності декларації не отримав медичної допомоги. 19.06.2020 він уклав декларацію із лікарем, протягом червня-липня 2020 р. проходив обстеження, після чого лікувався, що потребувало значних витрат коштів. Лише після завершення лікування та отримання коштів у борг від знайомих він у листопаді 2020 р. зміг звернутися до нотаріуса. Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину він отримав наприкінці грудня 2020 р. Лікування проходить і дотепер, не працює, доходів не має, і не мав можливості сплатити судовий збір та звернутися до суду раніше.
Просив визначити йому додатковий строк у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач в особі представника ОСОБА_3 надав відзив, в якому із посиланням на положення чинного законодавства та судову практику зазначав, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк для її прийняття сплив 21.09.2020. Роботу нотаріату не було обмежено через карантин. Позивач проживає у тому ж районі, в якому відкрилась спадщина, а відтак не є поважним посилання на обмеження у проїзду транспортом. Відтак, проти задоволення позову заперечує. Просив ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.
Судом проведено такі процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; у справі розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 30.11.2021 на 10:00 год.; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 50).
23.11.2021 надійшов відзив представника Запорізької міської ради Борзенко Г.В. на позовну заяву.
Ухвалою суду від 20.12.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 24.01.2022.
Ухвалою суду від 24.01.2022 представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Петрову Г.М. поновлено процесуальний строк на звернення до суду із клопотанням про витребування доказів, клопотання про витребування доказів задоволено, витребувано з Третьої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 206/2020 щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Матеріали спадкової справи надійшли до суду 16.02.2022.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява від 20.05.2022 про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, у своєму відзиві на позов, а також у поданій заяві від 21.01.2022 просив розглядати справу у відсутність представника відповідача та ухвалити рішення про відмову у позові.
За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 21.03.2020, актовий запис № 389 (а.с. 11).
На час смерті ОСОБА_2 їй на праві власності належали: квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № 672 від 05.09.1994, виданого Акціонерним товариством «Запоріжбуд», зареєстрованим Запорізьким МБТІ 21.09.1994 (а.с. 14), а також 1/5 частина квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 06.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., зареєстрованим в реєстрі за № 1102, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37171012 від 06.05.2015 (а.с. 17).
Заповіту ОСОБА_2 за життя не залишила.
Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є син ОСОБА_1 , позивач у справі. Родинний зв`язок між ним та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 25.08.1977 Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 1626 (а.с. 13).
Положеннями ст.ст. 1216, 1217, ч. ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 № 6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Як вбачається з матеріалів справи, до нотаріальної контори позивач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини звернувся 07.11.2020, що підтверджується матеріалами спадкової справи.
Разом із тим, шестимісячний строк на прийняття спадщини сплинув 21.09.2020.
Згідно з постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори від 28.11.2020 № 1506/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він пропустив строк на прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с. 18).
Позивач на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку надав суду медичну документацію на підтвердження проходження ним лікування з червня 2020 р. по липень 2020 р., індивідуальні відомості про застраховану особу ПФУ, згідно з якими з березня 2018 р. позивач не отримував доходу для нарахування пенсії, довідку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 01.12.2020 № 6767 про неотримання ОСОБА_1 державної допомоги (а.с. 2034).
Разом із тим, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що вони не підтверджують неможливості ОСОБА_1 звернутися до нотаріальної контори з серпня 2020 р. до 21.09.2020 із заявою про прийняття спадщини, оскільки згідно з медичними документами ОСОБА_1 проходив обстеження та лікування протягом червнялипня 2020 р., а факт не отримання ним доходу сам по собі не свідчить про неможливість звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Водночас, суд з урахуванням змісту позовних вимог, має врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб.
Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року
№ 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.
Тобто, з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері.
Суд також враховує, що пропуск зазначеного строку позивачем є незначним за тривалістю (із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 07.11.2020, тобто через півтора місяці після закінчення шестимісячного терміну, на які, зокрема припадали карантинні обмеження).
Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері.
Вказані висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 08.12.2021 у справі № 205/3310/20, провадження № 61-2087св21.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що такі причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини як необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) можна визнати поважними, що було об`єктивною перешкодою для своєчасного подання ним протягом шести місяців після смерті спадкодавця заяви про прийняття спадщини.
Крім позивача, спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. Спадщина ніким не прийнята. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.
Позивачем не порушувалось питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 7680, 89, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 23 травня 2022 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач Запорізька міська рада, , юридична адреса: пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105.

Суддя А.В. Шалагінова