Справа № 947/3934/22
Провадження № 2/947/1670/22
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Луняченка В.О.
при секретарі Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
З позовом про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , до суду звернулась ОСОБА_1 .
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..
Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 10.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження
Заходами телефонного зв`язку позивача повідомила суд, про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. дане відображено у відповідній телефонограмі, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином за адресою реєстрації місця мешкання, а також відповідно до вимог чинного законодавства шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті Київського районного суду м.Одеси.
У визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачами подано не було.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишній власник Ѕ частини квартири та його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..
З 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у квартирі не проживають, особистих речей не мають, участі в утриманні майна не приймають. Факт не проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 зафіксований актом про відсутність ( не проживання) особи за місцем реєстрації, завіреним начальником ділянки №2 КП «ЖКС Вузівський» ( а.с.18).
Реєстрація відповідачів за зазначеною адресою чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею її права власності гарантоване Конституцією України.
Позивач не в змозі реалізувати своє право власності в повному обсязі.
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується відомостями наданим Департаментом адміністративних послуг Одеської міської ради О4-352143-ф/л від 30.12.2021 року, а також листами відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 08.02.2022 року.
Факт реєстрації відповідачів перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю, а також вводить її у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з утриманням майна та оплатою житлово- комунальних послуг за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб.
Згідно з положенням статті 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (Частина 1); на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна ( частина 2) .
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що передбачено, положенням ч.1 ст. 319 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Положення статті 405 ЦК України регламентує права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом, та наголошує на те, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником ( ч.1) ; член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ( ч.2).
Тобто право членів сім`ї власника будинку ( квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членам сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів сім`ї. Даного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14. А відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд при виборі і застосуванні норми права до встановлених правовідносин, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі на разі дійсно зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідачів у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.12,13, 259, 263-268, 280-282,354 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомий) такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомийз реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Луняченко В. О.