Провадження №2/523/4442/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Ахламової А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, в залі суду №17 м. Одеси, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 15 квітня 1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 243. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітніх дітей у сторін не має. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, фактичні подружні відносини припинились з січня 2021 року, та не бажають їх поновлення. Тому, позивач просить суд шлюб розірвати.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася. Представник позивача адвокат Тіщенко С.Ю. підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що позивачка категорично проти надання строку для примирення подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 , з`явившись до судового засідання, погодився на розірвання шлюбу, не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи або про надання строку для примирення подружжя.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає що позов слід задовольнити, з таких підстав.

Сторони уклали шлюб, зареєстрований 15 квітня 1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 243.

Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вже повнолітній.

Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з січня 2021 року, хоча і проживають в одному будинку, позивач категорично заперечує проти поновлення сімейні відносини, подружжя має різні погляди на життя.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце.

Суд установив, що у сторін сім`я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що заявив в судовому засіданні, клопотань про відкладення рогляду справи не заявляв, строк для примирення не просив, сторони не бажають зберігати шлюб, фактичні шлюбні відносини припинились з січня 2021р.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110,111,112 СК України, статтями 263,264,265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 квітня 1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 243.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 14.11.2022р.

Суддя: К.О.Далеко