Справа №295/5068/22
УХВАЛА

Про залишення позовної заяви без руху

13.06.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області, третя особа - Департамент реєстрації Житомирської міської ради, про звільнення майна з під арешту та про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 ; скасувати рішення Першої Житомирської державної нотаріальної контори, як державного реєстратора від 20.07.2006 року № 3690964, прийняте на підставі повідомлення Тресту їдалень від 29.10.1960 року щодо обтяження нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинен бути зазначений зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч викладеному, в позовній заяві відсутній виклад обставин з посиланням на докази, які їх підтверджують, в чому полягають неправомірні дії Першої Житомирської державної нотаріальної контори, як державного реєстратора, під час винесення рішення про внесення запису про арешт на майно від 20.07.2006 року, які вимоги закону були порушені або не дотримані.

Крім того, нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено порядок припинення обтяження прав на нерухоме майно, визначено перелік документів, які подаються державному реєстратору для внесення до реєстру відповідного запису.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався із відповідною заявою до державного реєстратора, але йому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02.02.2022 року у справі № 607/3269/21.

З урахуванням викладеного, позивачу слід уточнити склад учасників судового розгляду.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що арешт на майно накладений відповідно до повідомлення Трест їдалень від 29.10.1960 року, яке було ліквідовано за рішенням Житомирської міської ради, проте до позовної заяви не долучені докази, які підтверджують, що вказане об`єднання ліквідоване. В позовній заяві, як і в долучених до неї документах, відсутні відомості про наявність чи відсутність правонаступників після ліквідації Тресту їдалень, а не вирішення питання про залучення їх до участі в справі може призвести до порушення їх прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем одночасно заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру про: 1) звільнення майна з-під арешту; 2) скасування рішення Першої Житомирської державної нотаріальної контори від 20.07.2006 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», визначено, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 2481,00 гривні.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992, 40 грн., отже, позивачу слід доплатити судовий збір з однієї вимоги немайнового характеру у розмірі 992,40 грн. та надати суду відповідну квитанцію (ч.4 ст. 175 ЦПК України).

Крім того, згідно з ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів мають бути засвідчені відповідно до вимог п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 р. № 144 з 2021-09-01, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа.

Всупереч викладеному, позивач долучив до позовної заяви копії документів, які не засвідчені належним чином.

З огляду на те, що позивач подав позов, який не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, не долучив докази на підтвердження обставин, викладених в позові, не визначив повне коло учасників судового розгляду, позовна заява не повному обсязі оплачена судовим збором, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 177, 185 України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення виявлених недоліків строк, що не перевищує 7 (семи) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька