Номер провадження: 22-ц-вп/813/7/22
Справа № 500/2395/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Пузанової Л.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Чорної Т.Г.,

розглянувши питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про визначення (зміну) територіальної підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до Селянського (фермерського) господарства «Чебана Петра Григорійовича», Селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , Державна служба морського та річкового транспорту України, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

08 листопада 2022 року ОСОБА_1 , звернулася до Одеського апеляційного суду із заявою про визначення (зміну) територіальної підсудності цивільної справи № 500/2395/18 з тих підстав, що Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області повною мірою перебуває під злочинним контролем злочинної організації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та надає необмежене корупційне сприяння ОСОБА_3 та іншим відповідачам у використанні підроблених документів при здійсненні правосуддя та, як наслідок, не може розглядати справи неупереджено. Просила скерувати справу до будь-якого іншого суду Одеської області. З 09 до 16 листопада 2022 року ОСОБА_1 направила до апеляційного суду ряд додаткових пояснень та заяв, в яких просила апеляційний суд порушити в межах повноважень суду питання перед органами правопорядку про наявність в матеріалах справи підроблених документів та постановити з цього приводу окрему ухвалу. До наведених заяв та пояснень ОСОБА_1 долучила копії її численних звернень, зокрема до правоохоронних та судових органів з приводу роз`яснень дій суду та адвокатів у цій справі, до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді, у провадженні якого перебуває справа, тощо.

З огляду на Єдиний державний реєстр судових рішень, у провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа №500/2395/18 за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до Селянського (фермерського) господарства «Чебана Петра Григорійовича», Селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , Державна служба морського та річкового транспорту України, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Наразі справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у нього відсутні повноваження вирішувати питання про зміну територіальної підсудності наведеної цивільної справи з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом.

Статтею 8 зазначеного Закону визначено право на повноважний суд, яке полягає в тому, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності (частина перша статті 17 Закону Про судоустрій і статус суддів).

Згідно із положеннями статті 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів, місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.

Апеляційні суди діють як суди апеляційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суди першої інстанції, з розгляду цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (стаття 26 Закону).

Статтею 27 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначені повноваження апеляційного суду, а саме: апеляційний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом; аналізує судову статистику, вивчає та узагальнює судову практику, інформує про результати узагальнення судової практики відповідні місцеві суди, Верховний Суд; надає місцевим судам методичну допомогу в застосуванні законодавства; здійснює інші повноваження, визначені законом.

За приписами частини першої статті 24 ЦПК України, апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться в межах апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Питання територіальної юрисдикції (підсудності) справ врегульовано третім параграфом другої глави ЦПК України та за загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Одним із винятків із наведеного правила є підсудність справ, у яких однією із сторін є суд або суддя. Так, згідно з частиною першою статті 26 ЦПК України, підсудність справи, у якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

В усіх інших випадках (підсудність справ за вибором позивача (стаття28 ЦПК); виключна підсудність (стаття 30 ЦПК); підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29ЦПК), територіальна підсудність визначається законом, який повноважень на зміну територіальної підсудності апеляційному суду не надає.

Отже, враховуючи викладене та те, що у справі №500/2395/18 Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області чи суддя цього суду не є стороною, Одеський апеляційний суд не наділений повноваженням визначати територіальну юрисдикцію цієї справи.

Не має суд апеляційної інстанції і повноважень змінювати територіальну підсудність цивільної справи із наведених заявником підстав, які зводяться до вказівки на обставини, які, на її думку, свідчать про те, що визначений в установленому законом порядку суддя та всі судді Ізмаїльського міськрайонного суду не можуть розглядати справу, яка належить до територіальної юрисдикції цього суду.

За нормами діючого в Україні цивільного процесуального законодавства, склад суду для розгляду конкретної цивільної справи визначається Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою. Втручання у цей процес будь-яких осіб, в тому числі суду вищої інстанції, не допускається.

Якщо ж у учасників справи виникають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, як про це зазначає заявниця, то відповідно до положень статті 39 ЦПК України, вони мають право заявити судді відвід, навівши відповідні мотиви.

Наслідки відводу суду (судді) визначено статтею 41 ЦПК України, відповідно до якої у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справи одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу (тобто Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою).

Якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно із частиною четвертою статті 31 ЦПК України, таким судом є суд, найбільш територіально наближений до цього суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що порушене ОСОБА_8 питання не належить до компетенції суду апеляційної інстанції, а підлягає вирішенню у встановленому нормами процесуального права порядку, який наведений вище.

Що ж стосується доводів заявниці про наявність у справі нібито підроблених документів, долучених учасниками справи в якості доказів, то відповідно до положень статті 81 ЦПК України, обов`язок доказування покладено на кожну із сторін. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи та відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, здійснює оцінку доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів на стадії ухвалення рішення по суті спору.

Виключення наданих сторонами та іншими учасниками справи документів із числа доказів на стадії розгляду справи можливе в порядку, встановленому частиною 11 статті 83 ЦПК України, відповідно до якої у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Отже, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд, на стадії розгляду справи по суті та до ухвалення рішення, не вправі надавати оцінку доказам, якими сторони підтверджують свої доводи та заперечення, і взагалі не наділені повноваженнями виключати документи із числа доказів.

Згідно зі статтею 385 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Однак постановлення окремої ухвали судом апеляційної інстанції можливе лише за наслідком перегляду судових рішень в апеляційному порядку, що у справі №500/2395/18 не відбувається.

Враховуючи викладені обставини та норми процесуального права, апеляційний суд зробив висновок про те, що порушене ОСОБА_1 питання про зміну територіальної підсудності справи знаходиться поза межами його повноважень та не підлягає вирішенню у обраний нею спосіб, тому вважає, що заява підлягає поверненню заявниці без розгляду із наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 183 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визначення (зміну) територіальної підсудності цивільної справи №500/2395/18 за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до Селянського (фермерського) господарства «Чебана Петра Григорійовича», Селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , Державна служба морського та річкового транспорту України, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння повернути заявниці без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її прийняття до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Л.В.Пузанова

Судді О.В.Кутурланова

Т. Г. Чорна