Справа № 487/2020/20
Провадження № 22 ц/812/951/22
У Х В А Л А

11 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Тищук Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення судових витрат та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Миколаївгаз Збут", АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення судових витрат та відшкодування моральної шкоди задоволений частково.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Миколаївгаз Збут» 14 жовтня 2022 року подало апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду на електронну пошту суду, в якій просить, зокрема, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку, представник апелянта зазначала, що у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Повний текст рішення складений 27 вересня 2021 року, копію якого представником ТОВ «Миколаївгаз Збут» отримано наручно 04 жовтня 2022 року. Даний факт підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції на супровідному листі Заводського районного суду м. Миколаєва за вхідним номером СК-1472-54701-1022. Зазначене позбавило апелянта можливості ознайомитися з судовим рішенням та отримати докази порушення судом норм матеріального та процесуального права. А тому, апелянт вважає, що строк для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 15 вересня 2021 року був пропущений з поважних причин, обумовлених тим, що повний текст судового рішення отримано апелянтом лише 04 жовтня 2022 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та витребувано із Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/2020/20 у паперовому вигляді.

Вказана справа надійшла до апеляційного суду 02 листопада 2022 року.

Вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE,N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Разом із тим ЄСПЛ зауважив, що доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки або пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення із закінченням річного строку.

Таким чином, закінчення річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зазначене відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 20 січня 2022 року у справі № 2-496/1/2011, від 19 травня 2022 року у справі № 490/102/19.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з тексту рішення, повний текст оскаржуваного судового рішення складений у паперовому вигляді 27 вересня 2021 року. Апеляційна скарга подана 14 жовтня 2022 року.

Матеріалами справи підтверджується факт обізнаності представника ТОВ «Миколаївгаз Збут» про розгляд справи. Зокрема, у матеріалах справи наявна заява представника апелянта Ткачук Г.М. від 14 вересня 2021 року, в якій вона зазначає про обізнаність про дату судового засідання (15 вересня 2021 року о 10 годині) та просить перенести судове засідання на іншу дату, у зв`язку із неможливістю представника бути присутнім на судовому засіданні (а.с. 160).

Таким чином, ТОВ «Миколаївгаз Збут» подало апеляційну скаргу через більш ніж 1 рік після складення повного тексту рішення суду у справі, про розгляд якої товариство було повідомлено судом належним чином.

Доводи апелянта про несвоєчасність отримання судового рішення не можуть бути достатніми для поновлення строку на апеляційне оскарження в розумінні частини 2 статті 358 ЦПК України.

До того ж, представники апелянта не вживали достатніх заходів для обізнаності про результат розгляду справи у судовому засіданні, про яке їм було відомо.

Крім того, із заявою про отримання судового рішення по справі, представник ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернувся до суду першої інстанції лише 09 лютого 2022 року (а.с.172). Разом з тим, представники товариства також не вжили достатніх заходів щодо ознайомлення з текстом оскаржуваного рішення, в тому числі, на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, яке було наявне в реєстрі, для можливості оскарження рішення в межах річного строку.

Враховуючи викладене, відповідно до положень частини 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Миколаївгаз Збут» належить відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МиколаївгазЗбут", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення судових витрат та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня складення її тексту і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Тищук