Справа № 463/6302/22 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/2354/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: відповідача ОСОБА_1 ,

її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним (батьком дітей) у будинку АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забзечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову у виді заборони виїзду з України дітей у супроводі їхньої матері відповідачки ОСОБА_1 чи іншої особи за її дорученням.

Необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення обгрунтовував тим, що відповідачка вчиняє дії по підготовці документів для виїзду з дітьми на постійне місце проживання в Канаду, а оскільки на території України діє воєнний стан, під час якого дозволяється виїзд за межі України дітей у супроводі одного з батьків без згоди іншого, вважає, що вивезення відповідачкою дітей унеможливить виконання майбутнього рішення суду у випадку задоволення його позову.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено виїзд з України дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у супроводі ОСОБА_1 чи іншої особи за її дорученням.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить її скасувати.

Апелянт зазначає, що позивачем не доведено її дійсних намірів вивезти дітей за межі України, а тому це є лише припущенням позивача, не підтвердженим жодним доказом.

Додає, що з початком збройної агресії вона разом із дітьми вже виїжджала до Республіки Польща, однак, не залишилась там на постійне місце проживання, не приховувала інформацію про своє перебування, а повернулась в Україну.

Звертає увагу, що в умовах воєнного стану вимога про заборону виїзду матері з дітьми за кордон вказує про пріоритетність для позивача власних інтересів над безпекою та психологічним здоров`ям дітей.

Зазначає, що позивачем не наведено достовірних фактів та обґрунтованих припущень про вчинення нею будь-яких дій, які б унеможливили виконання рішення суду.

На переконання апелянта, правових підстав для застосування заборони виїзду дітей за межі України, як способу забезпечення позову в даному спорі, не було.

19.10.2022 року позивач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

В судове засідання апеляційного суду позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у задоволенні клопотання його представника про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи відмовлено, оскільки з моменту укладення договору про надання правничої допомоги адвокат мав достатньо часу, щоб ознайомитись з матеріалами справи, а тому, з урахуванням предмету апеляційного оскарження, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності сторони позивача.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України, серед яких є, зокрема, заборона на вчинення певних дій.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, гарантоване статтею 33 Конституції України право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, може бути обмежене лише у виняткових випадках, які встановлюються законом.

Так, зокрема, випадки тимчасового обмеження права на виїзд за межі України встановлені статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Отже, за своєю правовою природою та порядком застосування, заходи забезпечення позову не є тотожними із заходами тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову, шляхом заборони вивезення за межі України дітей, не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України, відтак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить у своїй заяві.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року скасувати і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони виїзду дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 31 жовтня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич