Справа № 307/2031/22 Провадження № 2/307/435/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 листопада 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Мельник Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сивоненко Олена Володимирівна до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Сивоненко О.В. звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) про визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 у 2020 році познайомився і почав зустрічатися з відповідачкою, ОСОБА_2 , з якою починаючи з 2021 року почали разом проживати однією сім`ю та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу. Проживали вони у будинку його матері, розташованому за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 , якого мати з полового будинку не забирала, а забрав він дитину самостійно разом з своєю матір`ю.

Через його відсутність на час реєстрації народження дитини та неподання ним відповідної заяви, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька записані за вказівкою матері.

Вказує, що на сьогоднішній день він проживає разом з дитиною та утримує її, купує речі, опікується та проводить час з сином.

На даний час йому невідоме місце перебування позивачки та дитини проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Захистити своє право, як батька, брати участь в його вихованні він на разів у повній мірі не може, оскільки в актовому записі про народження ОСОБА_3 він не записаний як батько. Відповідачка на зв`язок не виходить, через що він змушений звертатися до суду з позовом про визнання його батьківства над ОСОБА_3 .

Посилаючись на викладене та положення ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 126, 128, 141, 150, 153, 155 СК України, просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Тячеві, Закарпатської області та зобов`язати Тячівський відділ реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису №430 від 17.12.2021 р. про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Тячів, Закарпатської області, зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на « ОСОБА_4 ».

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче судове засідання призначено на 15 год. 30 хв. 12.09.2022 р. Витребувано з Тячівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) копію актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та задоволено клопотання сторони позивача про допит свідка.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засіданні не з`явився та про причини неявки не повідомив. Забезпечив участь в судовому засіданні свого представника.

Представник позивача, адвокат Сивоненко О.В. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 14 листопада 2022 року подала заяву в якій просила провести розгляд у її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та наполягає на задоволені позову. В судовому засіданні 14.11.2022 вимоги позову підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві доводи та долучені до матеріалів справи докази.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом надіслання судової повістки за адресою останнього відомого місця її проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційний веб-сайті Судової влади України Тячівського районного суду Закарпатської області, однак в судове засідання не з`явилася та про причини неявки не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, відзиву не подавала.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник Тячівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився. 8.11.2022 від в.о. начальника відділу надійшла заява, в якій вона просить провести судове засідання у справі про визнання батьківства без участі їх представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Нормами ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, яка відповідно в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установамами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. ст. 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуально кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17.12.2021 Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), малолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м. Тячів, Тячівського району Закарпатської області, Україна. Матір`ю дитини зазначена ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_5 .

З медичного свідоцтва про народження №1517-1057 виданого 19.10.2021 року, лікарем Тячівською районної лікарні № 1 - ОСОБА_6 вбачається, що о 8 год. 00 хв. 14.10.2021 ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 народила дитину, хлопчика вагою 1,600 грамів. Вказане медичне свідоцтво, містить підпис лікаря ОСОБА_6 та матері дитини ОСОБА_2 .

З актового запису про народження №430 від 17.12.2021 року вбачається, що документом який підтверджує факт народження дитини є наведене медичне свідоцтво про народження №1517-1057 від 19.10.2021 року, Тячівської районної лікарні № 1.

З вказаного актового запису про народження №430 від 17.12.2021 року також вбачається, що батьком дитини записано ОСОБА_5 , а матір ОСОБА_2 . Відомості про дату їх народження, громадянство, та місце проживання, не зазначені.

Рядок 17 актового запису, також не містить відомостей на підставі чого було вчинено запис відомостей про батька.

При цьому в рядку «20» для відміток вказано, що відомості про батька внесені за вказівкою заявника згідно заяви №244/23.11-91 від 17.12.2021 року.

Як зазначено в рядку «18», заявником є ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданого Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області 14.12.2005 року.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_7 являється працівником закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.

Актовий запис про народження складений головним спеціалістом Товт І.Ю. та підписаний керівником ОСОБА_8 .

Таким чином встановлено, що під час державна реєстрації народження, запис про батька та матір дитини проведено відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 135 СК України, за заявою представника закладу охорони здоров`я в якому народилася дитина.

Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У пунктах 4 та 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі N 591/6441/14-ц зазначено, що Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронній доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випади встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою етапі 81 ЦПК України доказування не може ґрунтувати на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні біля двох років до народження дитини, позивач ОСОБА_1 перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2 і в цей період у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з дня народження проживав разом з позивачем.

Вказані обставини, крім наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача, підтверджуються показами допитаної в судовому засіданні, 14.11.2022 свідка ОСОБА_9 , яка показала, що позивач по справі приходиться їй рідним сином. Їй відомо, що з відповідачкою по справі позивач познайомився близько чотирьох років назад в той час, як ОСОБА_2 подавала заяву про розірвання шлюбу з колишнім чоловіком. Спочатку сторони приїхали до неї додому де вона живе в с. Руське Поле. Згодом вони в цьому селі винайняли квартиру де з 2020 року разом проживали. Вона особисто приймала пологи у відповідачки в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 та викликала швидку допомогу. З полового будинку дитину забирала вона її син та ОСОБА_2 , яка в той час дуже кричала та не хотіла дитини. Зауважила, що дитини проживає разом з нею та позивачем з самого часу народження, та на даний час залишається з ними проживати. Відповідачка, взагалі не цікавиться життям сина, не приймає участі в його вихованні та утриманні. Позивач самостійно заробляє кошти, щоб його син мав все необхідне.

Покази свідка ОСОБА_9 стосовно періоду спільного проживання сторін, узгоджуються з відомостями, що зазначені в свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 8.10.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у якому ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_10 . З вказаного свідоцтва вбачається, що шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розірвано 24.09.2019 року про що було складено відповідний актовий запис за №76, що також підтверджує, що малолітній ОСОБА_3 , народився після спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу, а відтак не походить від ОСОБА_10 .

Разом з цим згідно звіту тесту ДНК на батьківство, ідентифікатор лабораторії 300987, ідентифікатор справи МGТ8583RU ОСОБА_1 є вірогідним батьком ОСОБА_3 на 99,99996%.

Положеннями абз.1 ч.1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 135 СК України, у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.

В силу ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5.

Крім цього, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Таким чином, згідно з п. п. 2.1, 2.8 розділу II Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановления рішення суду про визнання батьківства.

Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.

Згідно п. 2.13.1 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнаная батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5, на підставі рішення суду про визнав батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості її батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача підставні і в судовому засіданні доведені, а тому позов слід задовольнити і визнати позивача ОСОБА_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відповідні зміни в актовий запис про його народження.

Відповідно до статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.

Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи те, що статтею 144 Сімейного кодексу України передбачено можливість проведення державної реєстрації народження дитини за заявою інших осіб, якщо цього не можуть зробити батьки дитини.

Відповідно до п. 2.10 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5, заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв`язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім`я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження, а заяви про виправлення власного імені дитини у зв`язку з тим, що вона фактично має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, - до досягнення нею 14-річного віку.

Спір між батьками щодо виправлення (зміни) прізвища або власного імені дитини у цьому випадку вирішується органом опіки та піклування або судом.

Таким чином вказним порядком врегульовано порядок виправлення (зміни) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв`язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім`я без урахування побажань обох або одного з батьків. Такі заяви приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження дитини.

Оскільки з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду в межах одного року з дня народження дитини, ураховуючи доведеність позивачем позову щодо свого батьківства відносно малолітнього ОСОБА_3 , вимога щодо зміни прізвища дитини з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_4 » , також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 89, 206, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 126, 128, 134, 135 141, 144, 145, 150, 153, 155 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Тячеві, Закарпатської області.

Тячівському відділу реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) внести зміни до актового запису №430 від 17.12.2021 р. складеного Тячівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) внесеного до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 2 від 17.12.2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Тячів, Закарпатської області, Україна, зазначивши:

-в графі «Відомості про батька» замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_3 .

-в графі «Відомості про дитину» прізвище « ОСОБА_12 » змінити на « ОСОБА_4 ».

Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), , розташований за адресою м. Тячів вул. Нересенська, 2, Закарпатської області

Головуючий Бряник М.М