РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Литвиненко В.М.

розглянувши в судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Рівненської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2022 року до Рівненського міського суду звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Другої Рівненської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позову вказує, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.01.1984 року за р.№2-191 на праві особистої приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 60,50 кв.м. В липні 2022 року, під час реєстрації права власності на цей об`єкт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у зв`язку із проведеною реконструкцією з прибудовою та збільшенням загальної та житлової площі будинку, державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Гакало О.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. На підставі вказаного рішення державним реєстратором Гакало О.М. УЗНАП РМР було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 199,6 кв.м., житловою площею 123 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, державним реєстратором Гакало О.М. УЗНАП РМР було встановлено наявність записів про обтяження на вказаний об`єкт нерухомості в невід`ємній складовій частині Державного реєстру прав та було перенесено записи про обтяження №47345583 від 07.08.2008 року та №47345590 від 26.08.2008 року до реєстру. Причин, з яких до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомою майна (діючого до 01.01.2013 року) Відповідачем було внесено 2 записи на підставі одного й того ж повідомлення установи банку про отримання позики та відносно одного і того ж об`єкта нерухомого майна. Позивач зазначає, що в далекому 1982 році її батьком - ОСОБА_3 було отримано позику на індивідуальне будівництво в сумі 1300 рублів. Вказану позику було повністю погашено шляхом сплати у період з 01.07.1982 року по 28.08.1992 року. На жаль, письмовий договір з банком відшукати не вдалося (втрачений чи не оформлявся взагалі - не відомо), проте вказані обставини частково підтверджуються письмовими доказами: особистими записами батька позивачки ОСОБА_3 про дати та суми погашення позики; квитанцією про оплату залишку заборгованості за позикою від 28.08.1992 року; повідомленням Будбанку СРСР Ровенська обласна контора 365 від 26.10.1982 року про дату першого платежу та суму протермінованої заборгованості станом на 01.10.1982 року. Крім того, листом від 06.10.2022 року вих№20-0006/69869 Національний банк України, повідомив, що 27.09.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислового-будівельного банку України. 09.04.1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протокол засідання Правління Національного банку України від 09.04.1992 №1), про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Станом на дату надання відповіді Державний реєстр банків нe містить відомостей щодо реєстрації Національним банком України банку, який став правонаступником Промбудбанку України. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачці у вільному розпорядженні ним, зокрема обмежує її у праві подарувати його власній дочці. У зв`язку з чим вона звернулась до суду для захисту свого порушеного права.

В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Розгляд справи проводити без участі позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового був повідомлений належним чином. Подали до суду повідомлення про розгляд справи у їхню відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.01.1984 року за р.№2-191.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №305133006 від 16.07.2022 року та 305133028 від 16.07.2022 року, на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , внесено записи про обтяження №47345583 від 07.08.2008 року та №47345590 від 26.08.2008 року.

Листом від 06.10.2022 року, Національний банк України повідомив, що 27.09.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислового-будівельного банку України, про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за №1. 09.04.1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протокол засідання Правління Національного банку України від 09.04.1992 №1), про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Станом на дату надання відповіді Державний реєстр банків нe містить відомостей щодо реєстрації Національним банком України банку, який став правонаступником Промбудбанку України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з положеннями статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто зняти заборону на відчуження нерухомого майна.

За таких обставин, суд вважає, що вказана заборона на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо свого майна, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другої Рівненської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Зняти заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належний на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 , 1939 року народження та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження від 07.08.2008 року за номером 47345583 та від 26.08.2008 року за номером 47345590.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Друга Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області, місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул. Соборна, буд.98.

Суддя Харечко С.П.