Справа № 128/3527/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2022 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка подана та підписана його представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника ОСОБА_2 , за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом.

Поданий позов умотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_5 - дід позивача. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай) площею 1,97ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку належала йому.

Вказує, що спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина - ОСОБА_5 (бабуся позивача), яка проживала з померлим на момент смерті, та яка також ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Зазначає, що відповідач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, однак, нею не подано заяву про прийняття спадщини після померлих батьків, вона не проживала та не була зареєстрована за місцем проживання та смерті своїх батьків. Крім того померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на день смерті фактично проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (Комунальна установа Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку), де і проживала.

Вказує, що після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай) площею 1.97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381763 від 25 квітня 2000 року належала їй та фактично успадковане після смерті чоловіка ОСОБА_4 земельна частка (пай) площею 1.97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Також зазначає, що після смерті ОСОБА_5 , її онук - ОСОБА_1 через своїх представників звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою від 18 березня 2020 року №672/02-31 представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як нотаріусу не було надано оригіналів документів, що підтверджують право на земельну частку (пай) що належала покійній ОСОБА_5 .

Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить суд визнати за ОСОБА_1 право на: земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381763 від 25 квітня 2000 року належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 та земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381764 від 25 квітня 2000 року належала ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку фактично прийняла, але не оформила дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.11.2022 у судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Варцаба С.А. не з`явилися, попередньо, за допомогою підсистеми «Електронний суд», представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просив задовільнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 також до судового засідання не з`явилися по невідомим суду причинам; про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином; при цьому в матеріалах справи міститься заява представника про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 60 років, помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 21.07.2020 Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №8 (а.с.19), після смерті якого відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить копія довідки №576 від 15.07.2020, видана виконкомом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 75 років померла ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11.07.2019 виконавчим комітетом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №25 (а.с.18), після смерті якої відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Також, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на ще одну земельну частку (пай) площею 1,97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , але не оформити своїх спадкових прав.

З копії довідки, виданої КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» №415 від 22.07.2019 убачається, що ОСОБА_5 на момент смерті проживала та була зареєстрована в даній установі за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала на повному державному утриманні з 14.04.2014 (а.с.88).

Той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали сертифікати на земельні частки (пай), підтверджується копією відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.05.2020 на адвокатський запит, з якої убачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Жмеринською районною державною адміністрацією по Пултівецькій сільській раді, гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали сертифікати на право на земельні частки (пай) площею 1,97 ум.кад. га серії ВН №0381763 та серії ВН №0381764 від 25.04.2000; вказані сертифікати було виготовлено в 1 екземплярі та видано на руки, факт отримання сертифікатів засвідчено підписами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вищезгаданій книзі (а.с.9,10).

Крім цього, з додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000154, виданому колективному сільськогосподарському підприємству «Красне», установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , було включено до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під №780 та №781 (а.с.11-12).

З копії спадкової справи №493/2019, заведеної Першою вінницькою державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , убачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся її внук ОСОБА_1 (а.с.84).

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Мартинюк І.В. №672/02-31 від 18.03.2020 відмовлено ОСОБА_7 у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на земельну частку (пай) (а.с.15).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до п.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_8 , яка являється відповідачем по справі та рідною матір`ю позивача ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно 21.01.2009 (а.с.17).

Водночас, судом встановлено, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 звернувся її внук ОСОБА_1 , при цьому донька ОСОБА_8 , яка являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 до нотаріальної контори із будь якими заявами не зверталась.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Як роз`яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки, матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що ОСОБА_5 (баба позивача) за життя мала право на земельну частку (пай) площею 1.97 ум. кад.гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381763 від 25 квітня 2000 року належала їй та фактично успадковане після смерті чоловіка ОСОБА_4 земельна частка (пай) площею 1.97 ум. кад. гектари на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381764 від 25 квітня 2000 року. Тому позасудового шляху вирішити даний спір у позивача немає, оскільки спадкоємиць ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 , так як у нього відсутній документ, який посвідчує право спадкодавця ОСОБА_5 на вищевказані земельні ділянки (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2020 №672/02-31 Першої вінницької державної нотаріальної контори (а.с.16).

Тому проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін, третіх осіб та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Оскільки представник позивача у позовній заяві просив суд не здійснювати розподіл судових витрат, тому суд не вирішував у порядку ст.141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Крім цього, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право на земельну частку (пай) площею 1,97 умовних кадастрових гектарах на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381763 від 25 квітня 2000 року належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право на земельну частку (пай) площею 1,97 умовних кадастрових гектарах на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0381764 від 25 квітня 2000 року належала ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку фактично прийняла, але не оформила дружина, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена САЄНКО