ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1433/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 8 781,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на обліку у позивача перебував ОСОБА_2 , який отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2011 у справі № 2-о-162/2011 відповідачку призначено опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_2 . В подальшому ОСОБА_2 був зарахований на повне державне утримання до Київського психоневрологічного інтернату. У жовтні 2012 Київський психоневрологічний інтернат надіслав позивачу виписку з наказу від 04.04.2012 № 131 та путівку 31 про зарахування ОСОБА_2 на повне державне утримання. В результаті несвоєчасного повідомлення про зарахування ОСОБА_2 на повне державне утримання з 04.04.2012 виникла переплата пенсії за період з 04.04.2012 по 30.09.2012 в розмірі 14 965,46 грн. Згідно з рішенням комісії Управління по вирішенню питань, пов`язаних з відшкодуванням коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення від 26.10.2012 № 15, почалось утримання надміру виплачених сум пенсій з відповідачки в розмірі 20% щомісячно до повного погашення, починаючи з квітня 2012 року. З липня 2016 року відрахування припинені через смерть ОСОБА_2 . Залишок непогашеної переплати становить 8 787,08 грн. З метою досудового розслідування питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів на адресу відповідачки направлялись листи з вимогою про повернення зазначених коштів, однак відповідачка не виконала вимоги, викладені в листах.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, установлено відповідачу строк для подання відзиву.

13.04.2022 справу знято з розгляду у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, пошкодженням адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5-А, а також у зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці.

22.07.2022 представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

25.07.2022 у зв`язку з тим, що у відповідачки не сплинув строк для подачі відзиву на позовну заяву та неявкою відповідачки, розгляд справи відкладено на 16.09.2022 15 год. 00 хв.

27.07.2022 відповідачка подала клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву на позовну заяву.

12.08.2022 відповідачка подала клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначала таке:

- порядок взаємодії між органами Пенсійного фонду України або органами праці і соціального захисту населення та адміністрацією установ, у яких перебувають особи на повному утриманні регулювалось Порядком перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному утриманні, та їх використання, затвердженим постановою КМУ від 04.03.2004 № 269. Відповідно до зазначеного Порядку документообіг щодо зміни порядку виплати пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні, відбувається без участі отримувача пенсії (пенсіонера чи його опікуна) безпосередньо між органами Пенсійного фонду України та адміністрацією установ (закладів), у яких особи перебувають на повному державному утриманні. В порушення вимог ч. 6 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач почав рахувати переплату пенсії з 04.04.2012 (дата оформлення батька відповідачки до інтернаті), а не з наступного місяця;

- відповідачкою не допущено жодних зловживань щодо подання документів зі свідомо неправдивими відомостями чи подання недостовірних даних, оскільки вона після оформлення батька до інтернату особисто надала позивачу копії виписки з наказу Київського психоневрологічного інтернату № 131 від 04.04.2012 та путівки про направлення на державне утримання № 31.

16.09.2022 відповідачка подала клопотання про відкладення розгляду справи з метою зібрати додаткові докази.

16.09.2022 представник позивача ознайомилась з матеріалами справи в повному обсязі.

16.09.2022 клопотання відповідачки задоволено, розгляд справи відкладено на 15 год. 00 хв. 01.11.2022.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд.

ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі Закон № 2262-XII).

25.12.1980 ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного військового комісара з заявою про призначення пенсії за вислугою років, на підставі якої заявнику призначено пенсію у розмірі 206,00 рублів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2011 у справі№ 2-о-162/2011 встановлено опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , згідно з рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2011 призначена опікуном над ОСОБА_2 , 1935 р.н. та його майном.

З 04.04.2012 у зв`язку з прибуттям до інтернату по путівці № 31 щодо направлення ОСОБА_2 на повне державне утримання, ІНФОРМАЦІЯ_1 , він зарахований до списку підопічних та поставлений на всі види забезпечення в інтернаті (відповідно до копії виписки з наказу № 131 від 04.04.2012 Київського психоневрологічного інтернату, копії путівки № 31 Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (а.с. 22, 23).

У листі від 03.09.2012 № 04-228 Київський психоневрологічний інтернат просив управління ПФУ повідомити причини нездійснення перерахувань на рахунок інтернату 75% відсотків пенсії ОСОБА_2 , який зарахований до зазначеної установи, і щодо якого адміністрація направила пакет документів (без зазначення у цьому листі дати направлення) на перерахування 75% відсотків пенсії на повне забезпечення в інтернаті (а.с. 19).

Листом від 11.09.2012 № 24476/12 позивач повідомив Київський психоневрологічний інтернат, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разом із тим, зазначеним Законом не передбачено проведення перерахування в розмірі 75% пенсії таким видам установ, де перебуває ОСОБА_2 (а.с. 20).

Листом від 02.10.2012 № 26641/12 позивач повідомив Київський психоневрологічний інтернат, що документи щодо зарахування ОСОБА_2 , на державне забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходили (а.с. 21).

20.10.2021 позивач перерахував розмір пенсії ОСОБА_2 - з 01.05.2012, 01.07.2012, 01.09.2012, 01.10.2012, 01.11.2012, 01.05.2013.

Згідно з розрахунком, здійсненим позивачем, за період з квітня 2012 року по жовтень 2012 року переплата пенсії, яка призначена ОСОБА_2 , становила 14 965,46 грн (а.с. 33).

26.10.2012 комісію Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв`язку з зарахуванням на проживання з 04.04.2012 до психоневрологічного інтернату та виникненням переплати з виплати пенсії у розмірі 14 965,46 грн вирішено утримувати з відповідачки переплату у розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення.

Відповідно до листа № 04-666 від 02.09.2013 направленого позивачу, Київський психоневрологічний інтернат просить перераховувати частку пенсії у розмірі 75% від призначеної ОСОБА_2 , на рахунок інтернату (а.с. 36).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.06.2016 серії НОМЕР_2 .

Згідно з атестатом № НОМЕР_4 ОСОБА_2 знятий з обліку позивача з 20.06.2016.

Станом на 08.07.2016 залишок непогашеної переплати становить 8 781,08 грн.

Позивач неодноразово надсилав на адресу відповідачки листи з вимогою про повернення непогашеної переплати у розмірі 8 781,08 грн, однак зазначені листи відповідачка не отримала, вимогу щодо повернення непогашеної переплати не виконала.

Відповідно до ст. 56 Закону № 2262-XII (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) одиноким пенсіонерам з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей, які проживають у будинках-інтернатах (пансіонатах) для осіб похилого віку та інвалідів, виплачується 25 процентів призначеної пенсії, але не менше 20 процентів мінімального розміру пенсії за віком на місяць. При наявності у пенсіонера, який проживає в будинку-інтернаті (пансіонаті) для осіб похилого віку та інвалідів, непрацездатних членів сім`ї, що перебувають на його утриманні і належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, пенсія виплачується в такому порядку: 25 процентів пенсії, але не менше 20 процентів мінімального розміру пенсії за віком виплачується самому пенсіонерові, а решта пенсії, але не більше 50 процентів призначеного розміру - зазначеним членам його сім`ї.

Вимогами ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» закріплено обов`язок пенсіонерів повідомляти органи пенсійного забезпечення про зміну умов, що впливають на виплату пенсій. Пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Суд зазначає, що Порядком перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використанні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 № 269 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначався механізм перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні та їх використання (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 ч. 2 зазначеного Порядку обов`язок щодо надсилання письмової заяви особи Пенсійному фонду України про перерахування установі різниці призначеної пенсії покладався саме на адміністрацію установи у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання.

Таким чином, Київський психоневрологічний інтернат у триденний строк, починаючи з 04.04.2012 (прибуття до інтернату по путівці № 31 та зарахування до списку підопічних інтернату) зобов`язаний був направити позивачу, зокрема, заяву відповідачки про перерахування різниці призначеної пенсії ОСОБА_2 установі, на утриманні якої він знаходився.

Однак у справі міститься лише лист № 04-666 від 02.09.2013 направлений позивачу, згідно з яким Київський психоневрологічний інтернат просить перераховувати частку пенсії у розмірі 75% від призначеної ОСОБА_2 , на рахунок інтернату (а.с. 36).

Таким чином, з наданих позивачем письмових доказів щодо листування УПФУ та Інтернату, суд установив, що починаючи з 03.09.2012 інтернат повідомляв позивачу про надсилання на адресу позивача пакету документів, невід`ємною частиною якого є заява відповідачки як опікуна про перерахування різниці призначеної пенсії ОСОБА_2 установі, на утриманні якої він знаходився. Однак у зв`язку з неузгодженістю дій Управління ПФУ та Інтернату перерахування були здійснені несвоєчасно, тому саме з цієї причини виникла переплата.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивач не довів, що відповідачка несвоєчасно подала до Київського психоневрологічного інтернату заяву про перерахування різниці призначеної пенсії ОСОБА_2 , опікуном якого вона була, установі, на утриманні якої він знаходився, тому факт зловживання відповідачкою правом на отримання різниці у призначеній пенсії позивач у цій справі не довів. Враховуючи, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що у позові відмовлено, розподіл судових витрат суд не здійснює.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16.

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Курічова