Справа № 496/568/22
Провадження № 2/496/995/22
У Х В А Л А

08 листопада 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши клопотання представника відповідача адвоката Шараг Ольги Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про застосування заходів зустрічного забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2022 року до суду представником відповідача адвокатом Шараг О.В. подано клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення позову, в якій представник просить суд зобов`язати позивачів протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Біляївського районного суду Одеської області кошти у сумі 25000 гривень.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року клопотання представника позивача адвоката Брагарчук Ольги Русланівни, яка діє від імені ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про забезпечення позову по цивільній справі за цивільним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів задоволено. З метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру під АДРЕСА_1 . Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області передбачено, що суд дійшов висновку, що потреба у зустрічному забезпеченні в даному випадку відсутня. Відповідач ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року щодо того, що потреба у зустрічному забезпеченні в даному випадку відсутня. Зазначає, що 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 було зареєстровано право власності, що підтверджується свідоцтвом від 30 листопада 2021 року, реєстровий №2-2648 та Витягом №287451478 від 30 листопада 2021 року, виданий державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. Реалізуючи своє право на вільне користування та розпорядження власним майном ОСОБА_1 в позасудовому порядку намагалася вселитись до набутого майна тому що це її законне право, та прохала осіб, які там наразі знаходяться знятись з реєстрації та виселитись, оскільки з моменту набуття ОСОБА_1 права власності на вказане майно, позивачі втратили право у ньому проживати та користуватися ним. Станом на сьогодні відповідач ОСОБА_1 не може потрапити до свого помешкання через те, що позивачі відмовляються звільнити займане майно. Відповідачу не відомо в якому стані знаходиться належне їй на праві приватної власності помешкання. При цьому, в оскаржуваній ухвалі суду, суд першої інстанції вказує, що перешкод у користуванні вказаним майном не має, зо не відповідає дійсності та прямо вказується позивачами у своїх документах по суті справи. Позивачі, які користуються квартирою, також і користуються комунальними послугами не оплачуючи їх, у зв`язку з чим, в квартирі накопичуються борги за комунальні послуги, що ставлять Відповідача, ОСОБА_1 , в скрутне матеріальне становище, оскільки на сьогоднішній день власником майна є саме ОСОБА_1 та усі вимоги щодо погашення цих боргів, будуть пред`явлені до ОСОБА_1 . Станом на сьогодні по квартирі АДРЕСА_1 вже наявна заборгованість за комунальні послуги, що підтверджуються довідками по борги по комунальним послугам. Позивачі продовжують проживати в зазначеній квартирі сьогодні та користуються всіма комунальними послугами, що призводить до збільшення суми заборгованості, які, як показує наявна заборгованість за довгий період, не сплачується позивачами і можливо не буде сплачувати і надалі, що призведе до їх збільшення, а також те, що сплати цієї заборгованості ляже на плечі власника квартири ОСОБА_1 . Також, потрібно зазначити, що ця квартира є єдиним житлом ОСОБА_1 та вона має намір проживати в ній разом зі своєю сім`єю. Зустрічне забезпечення у сумі 25000 гривень, на думку сторони відповідача, є достатньою компенсацією можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Таким чином, просить суд клопотання задовольнити.

Частиною першою статті 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року по справі № 753/2380/18-ц.

Відповідно до частини 4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст. ст. 76-81 ЦПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач має належним чином зареєстроване місцезнаходження на території України. Належних та допустимих доказів того, що майновий стан позивача чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, матеріали справи не містять. Заходи зустрічного забезпечення позову не є співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом.

Стороною відповідача ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження збитків, які спричинені або можуть бути спричинені їй саме забезпеченням позову по даній справі. Розмір збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову ґрунтується на припущеннях. З наданих до суду довідок про борги за комунальні послуги не вбачається за можливе встановити, що позивач не здійснювала комунальні платежі та заборгованість утворилася за тривалий проміжок часу. Також суд звертає увагу, що питання виселення або вселення не є предметом судового розгляду у даній справі.

Так, дослідивши зміст клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки представником відповідача не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття зустрічного забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у клопотання наведені лише припущення представника відповідача щодо імовірності спричинення збитків.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 154, 187, 274, ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Шараг Ольги Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про застосування заходів зустрічного забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено 08 листопада 2022 року.

Суддя О.П. Галич