РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 495/10007/21

Номер провадження 2/495/1105/2022

14 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Анісімової Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Красовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

02 грудня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 якій позивачка просить суд:

-виділити їй в натурі частку зі спільної часткової власності у житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м.;

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м.;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, АДРЕСА_1 , загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв., що складається з приміщень у будівлі житлового будинку літ. «А» 1-1 - коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - кухня, 1-5 - житлова, веранда літ. «а», навіс літ. «а1», підвал літ. «Є», водопровід № 9, каналізація № 15, зливна яма №16, споруди №№ 1, 2, 3, 4, 5 у загальному користуванні, що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,07 га.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником 33/100 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Іншими співвласниками житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ОСОБА_1 бажає виділити в натурі свою частку зі спільної часткової власності, так як така технічна можливість реально існує, що підтверджено листом №398-02 від 11.11.2020 року техніка з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 , однак не може укласти договір про виділ частки в натурі (поділ) будівлі або споруди у зв`язку із відсутністю згоди про виділення із спільної часткової власності інших співвласників - Відповідачів по справі.

На підставі наведеного просить задовольнити позов.

Процесуальні дії

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.12.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.02.2022 року.

В судове засідання, призначене на 14.02.2022 року сторони не з`явилися.

Від представника позивача - адвоката Гафійчука С.Д. надійшла заява у якій він просить справу розглядати за відсутності позивача та представника.

14.02.2022 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява у якій він просить справу розглядати у його відсутність, вказує також, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. До суду повернулося поштове відправлення, судова повістка про виклик до суду, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. До суду повернулося поштове відправлення, судова повістка про виклик до суду, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. До суду повернулося поштове відправлення, судова повістка про виклик до суду, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини справи

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 33/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вказано майно належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.01.1990 року видане виконкомом Шабівської сільської ради на підставі рішення Білгород-Дністровського райвиконкому №16 від 18.01.1990 року.

Рішенням Шабівської сільської ради від 07.10.1993 року № 185 передано ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом узгоджувальної комісії сільської ради від 05.12.1995 року за участю співвласників житлового будинку було затверджено кожному із співвласників частину земельної ділянки, що знаходиться фактично на прибудинковій території та визначено земельну ділянку загального користування.

Згідно листа №398-02 від 11.11.2020 року техніка з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 повідомляється, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який має чотири окремих квартири. Технічна можливість поділу житлового будинку з присвоєнням поштової адреси можливе за умови виділення частини земельної ділянки для загального користування.

Згідно листа начальника КП «Білгород-Дністровського БТІ» від 03.03.2020 року №335 повідомляється, що згідно акту від 10.01.1990 року до складу 33/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 входить: з житлового будинку літ. «А» 1-1 - коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - кухня, 1-5 - житлова, веранда літ. «а», навіс літ. «а1», підвал літ. «Є», водопровід № 9, каналізація № 15, зливна яма №16, споруди №№ 1, 2, 3, 4, 5 у загальному користуванні.

ОСОБА_1 позбавлена можливості нотаріального врегулювання питання виділу, адже для посвідчення договору виділу індивідуально-визначеного об`єкту нерухомості, належного позивачці на праві приватної спільної часткової власності 33/100 часток об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , немає можливості без згоди усіх співвласників.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13.

Таким чином, суд встановив, що існує технічна можливість виділити у власність ОСОБА_1 33/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, як відокремлену частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відмова відповідачів від укладення нотаріально посвідченого договору про поділ житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в натурі унеможливлює реалізацію позивачкою прав на власність, а тому вони підлягають захисту в судовому порядку.

Висновки за результатами розгляду справи

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , які не порушують права відповідачів та спрямовані лише на захист речових прав позивачки, надання їй можливості вільно та самостійно користуватися свої майном.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 25, 259, 263-265, 268, 280, 281, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частку зі спільної часткової власності у житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, утворений в результаті виділу, по АДРЕСА_1 , загальною площею 73,5 кв. м. житловою 34,1 кв., що складається з приміщень у будівлі житлового будинку літ. «А» 1-1 - коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - кухня, 1-5 - житлова, веранда літ. «а», навіс літ. «а1», підвал літ. «Є», водопровід № 9, каналізація № 15, зливна яма №16, споруди №№ 1, 2, 3, 4, 5 у загальному користуванні, що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,07 га, з присвоєнням нової юридичної адреси.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Д. Анісімова