Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4076/20
Номер провадження2/711/920/22
РІШЕННЯ
16 травня2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Зайцевій О. І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача адвоката Кальмук Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відео конференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АТ «Кредобанк» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -,
Позивач ОСОБА_2 11.06.2020 звернувся до суду з позовом до АТ «Кредобанк» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що 17.03.2020 року на перехресті вул. Чехова та бул. Шевченка в м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 (власником ТЗ є АТ «Кредобанк» та транспортного засобу Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті ДТП транспортний засіб Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 , який належить йому, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зазнав технічних ушкоджень.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2020 року в справі №711/2229/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як співробітника АТ «Кредобанк» була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа страхування», згідно полісу №АО/3753758.
Для визначення розміру нанесеної матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження №38/20 від 18.05.2020 року, відповідно до якого розмір завданого матеріального збитку становить 235798,32 грн.
В ході переговорів між позивачем та ПрАТ «СК «Альфа страхування», страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в межах ліміту передбаченого полісом №АО/3753758 в розмірі 100000,00 грн.
Позивач вказує, що компенсація була виплачена в повному обсязі, тому претензій до ПрАТ «СК «Альфа страхування» він не має.
Зважаючи на те, що ПрАТ «СК «Альфа страхування» відшкодувала не повну суму матеріального збитку, тому залишок завданої шкоди в сумі 135798,32 грн. покладається на АТ «Кредобанк», оскільки винуватець ДТП ОСОБА_3 є співробітником даної юридичної особи, і спричинив ДТП на службовому автомобілі під час виконання своїх службових обов`язків.
За проведення автотоварознавчого дослідження ним було сплачено 2300 грн., які підлягають стягненню з АТ «Кредобанк».
Крім того, ОСОБА_2 вказує, що ним були понесені витрати за надання ФОП ОСОБА_1 » комплексної консультації з питання правового регулювання (підготовка та подання позовної заяви) в сумі 3500 грн.
Також позивач зазначає, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_3 та пошкодження ним належного йому майна, йому було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу та необхідності його відновлення, що потягло за собою постійне безсоння, погіршення загального самопочуття та стану здоров`я, підвищений серцево-судинний тиск та прискорене серцебиття, напруження відносин в родині Позивача; тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету Позивача на оплату відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля; втраті Позивачем нормальних життєвих зв`язків з оточуючими та нормального життєвого ритму, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля він вже не міг пересуватися на ньому, а замість цього повинен був витрачати кошти на його ремонт; після пошкодження транспортного засобу, постійно відчуваючи напруження в родині та будучи не в змозі пересуватися на автомобілі до його відновлення, Позивач фактично змушений замість владнання свого життя та життя своєї родини, витрачати кошти на ремонт транспортного засобу, звертатися до суду та захищати протизаконно порушені права; зазначені обставини, в які він був поставлений неправомірними діями співробітника Відповідача, а саме ОСОБА_3 , та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я.
22.12.2022 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій посилався на висновок автотоварознавчої експертизи, на підставі якого вважав за необхідне збільшити позовні вимоги, а саме просив суд стягнути з АТ «Кредобанк» матеріальну шкоду в розмірі 148471,65 грн., кошти сплачені за авто товарознавчу експертизу в сумі 1015,20 грн., решту вимог залишив без змін.
25 червня 2020 року ухвалою суду від позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження. В справі призначено підготовче судове засідання. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
22 лютого 2021 року ухвалою суду призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.
20 липня 2021 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.
06 серпня 2021 року повернуто ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2021 року Черкаському науково-дослідному експертно-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС, провадження у справі зупинено.
23 листопада 2021 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.
15 лютого 2022 року ухвалою суду витребувано в Черкаської філії ДП «Національні інформаційні системи» повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей щодо довірителя ОСОБА_2
31 березня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
У відповіді на відзив від АТ «Кредобанк» заперечував доводи відповідача посилаючись на те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП була доведена та встановлення постановою суду, яка не була оскаржена, а тому винність ОСОБА_3 та обставини самої ДТП не потребують доказування. Власником пошкодженого автомобіля є саме ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а надання довіреності на право керування транспортним засобом не є передачею права власності. Твердження відповідача про відчуження позивачем автомобіля є лише припущенням, яке не обґрунтоване жодним доказом. Розмір завданої шкоди встановлено автотоварознавчими дослідженнями, тому всі заперечення відповідача з цього питання теж є припущенням.
Представник відповідача адвокат Кальмук Н.Б. заперечував проти доводів позивача вказуючи їх необґрунтованими та недоведеними належними доказами з підстав вказаних у відзивах на позов, просив відмовити в позові повністю.
У відзиві на позов представник АТ «Кредобанк» - адвокат Кальмук Н.Б. заперечував проти доводів позивача виходячи наступного.
По-перше, вказував, що позивач не був ні учасником, ні свідком ДТП, а тому йому невідомі справжні обставини ДТП, яке виникло через взаємодію двох джерел підвищеної небезпеки, тобто з вини обох водіїв. При розгляді в Придніпровському районному суді м. Черкаси адміністративної справи щодо визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні ДТТ та притягнення його до адміністративної відповідальності, судом було встановлено достатнього підстав для визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності.
На їхню думку, під час розгляду даної справи, суд має встановити вину всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, і в залежності від обставин, визначити під ставність та розмір відшкодування.
По-друге, на їхню думку, позивач здійснив відчуження свого автомобіля на користь ОСОБА_4 без укладення письмового договору про відчуження автомобіля, шляхом видачі генеральної довіреності. Даний висновок випливає з того, що за кермом автомобіля в момент ДТП перебував ОСОБА_4 , яким також було подано заявку на виплату страхового відшкодування та замовлено авто товарознавче дослідження, також в протоколі огляду транспортного засобу в розділі власник транспортного засобу вказано не позивача, а ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_4 сам вказує, що він є власником пошкодженого автомобіля. Відповідач наполягає, що в даному випадку через укладення односторонньої довіреності, позивачем було приховано інший правочин, а саме договір про відчуження автомобіля. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 насправді уклали договір купівлі-продажу автомобіля. А тому подача даного позову є безпідставною та направленою на незаконне збагачення позивача.
По-третє, позивачем не надано належних доказів завданої шкоди, оскільки ДТП сталось 17.03.2022, а оцінку проведено лише 18.05.2022. З наданим позивачем експертного дослідження вони не погоджуються повністю.
Щодо розміру завданої шкоди, посилались на рішення суду в справі №711/1737/19 в справі про поділ майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яке набрало законної сили, в якому визначено вартість пошкодженого автомобіля в розмірі 100000 грн., а тому розмір завданої шкоди вказаний позивачем не відповідає дійсності та є необґрунтованим.
По-п`яте, категорично заперечували щодо відшкодування шкоди, оскільки позивач в ДТП не потрапляв, доказів про моральні страждання позивачем не надано.
Крім того заперечували щодо відшкодування витрат понесених на отриманню юридичної консультації, оскільки вона була надана не адвокатом.
На підставі викладеного просили відмовити в задоволенню позову в повному обсязі.
Також, 06.10.2020 року представник відповідача адвокат Кальмук Н.Б. подав заперечення на відповідь на відповідь на відзив, в яких заперечував доводи позивача та його представника вважаючи їх необґрунтованими, безпідставними та недоведеними належними доказами.
25.01.2022 року представник відповідача адвокат Кальмук Н.Б. надав додаткові пояснення, в яких заперечував проти доводів позивача викладених в заяві про збільшення позовних вимог.
10.02.2022 року представник відповідача адвокат Кальмук Н.Б. в доповнення до вже поданого відзиву подав відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій заперечував проти задоволення позову виходячи з того, що висновок судового експерта від 03.11.2021 року було зроблено без огляду транспортного засобу та на підставі наявних матеріалів справи. Позивачем фактично майже відновлено пошкоджений автомобіль, а тому неможливо встановити розмір завданої шкоди.
Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 від 10.03.2017 про реєстрацію транспортного засобу, - ОСОБА_2 є власником автомобіля «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 .
Суд відкидає доводи АТ «Кредобанк» про те, що ОСОБА_2 відчужив автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 шляхом укладення удаваної угоди купівлі-продажу з ОСОБА_4 , оскільки жодних належних доказів суду надано не було, а посилання на справу №711/1737/19 про розподіл спільного майна між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не спростовує права власності позивача на вказаний автомобіль.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що 17.03.2020 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем «Mitsubishi Landcer», д/н НОМЕР_1 , на регульованому перехресті з вул. Чехова, при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю «Skoda Rapid», д/н НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 2.5 «б», 16.6 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 , який при розгляді справи свою вину визнав та дав пояснення, які підтверджують обставини, які відповідають опису подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Зазначені обставини підтверджуються постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2020 (справа №711/2229/20) та додатковому доказуванню не підлягають.
Постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2020 (справа №711/2229/20) набрала законної сили, а тому суд відкидає доводи АТ «Кредобанк» щодо не встановлення винної особи та обставин скоєння ДТП, що мало місце 17.03.2020 року.

Крім того у вказаній постанові суду вказано, що ОСОБА_3 працює в АТ «Кредобанк».

Нормами статті 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 скоїв ДТП перебуваючи в трудових відносинах з АТ «Кредобанк», під час виконання своїх трудових обов`язків та що автомобіль «Mitsubishi Landcer», д/н НОМЕР_1 перебуває у власності АТ «Кредобанк», що не спростовано та не заперечувалось представником АТ «Кредобанк» в судових засіданнях та в наданих письмових відзивах щодо предмету спору.

Крім того, ОСОБА_6 вказує, що відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi Landcer», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування», згідно полісу №АО/3753758, що не спростовано та не заперечувалось представником АТ «Кредобанк» в судових засіданнях та в наданих письмових відзивах щодо предмету спору.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.»

Відповідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Skoda Rapid», д/н НОМЕР_2 від 18.05.2020 року, виконаного ФОП ОСОБА_7 , - розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням ВТВ складає 235798,32 грн.

АТ «Кредобанк» заперечував щодо вказаного позивачем розміру матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля при ДТП, яка мала місце 17.03.2020 року.

Для визначення розміру завданого матеріального збитку судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/11034-АВ вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, яка мала місце 17.03.2020 року із застосування коефіцієнтом фізичного зносу транспортного засобу, станом на 17.03.2020 становила 248471,65 грн.

ПрАТ «СК «Альфа страхування» згідно полісу №АО/3753758 в межах страхової суми було виплачено ОСОБА_6 відшкодування в сумі 100000 грн. Зазначене не спростовано та не заперечувалось представником АТ «Кредобанк» в судових засіданнях та в наданих письмових відзивах щодо предмету спору.

Таким чином судом встановлено, що розмір невідшкодованого матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, яка мала місце 17.03.2020 року, становить 148471,65 грн. (248471,65 грн. 100000 грн. = 148471,65 грн.)

Оскільки страховиком було виплачено страхове відшкодування виходячи з встановленого ліміту цивільно-правової відповідальності встановленої полісом №АО/3753758, то суму невиплаченої шкоди в сумі 148471,65 грн. підлягає до стягнення з АТ «Кредобанк», як роботодавця ОСОБА_3 , який скоїв ДТП 17.03.2020 року та з вини якого було пошкоджено автомобіль позивача.

ОСОБА_2 заявлено вимогу про відшкодування йому завданої моральної шкоди в сумі 50000 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що в результаті ДТП було пошкоджено його автомобіль, що в свою чергу порушило його нормальний спосіб життя та спричинило незручності, оскільки він був змушений витрачати час та кошти на відновлення автомобіля, звертатися до страхової компанії щоб отримати страхове відшкодування. Все це завдавало йому душевних страждань, а тому ОСОБА_2 просив стягнути з АТ «Кредобанк», як роботодавця ОСОБА_3 , з вини якого і сталась ДТП, на відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд погоджується, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , який перебував в трудових відносинах з АТ «Кредобанк», а саме скоєння ним ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль ОСОБА_2 , що призвело до душевних страждань позивача, вимушених змін у його житті та необхідності застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя.

З урахування обставин справи, виходячи із тривалості правопорушення та глибини душевних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 50000 гривень є неспівмірним із розміром заявленої матеріальної шкоди, та вважає, що розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у грошовому виразі необхідно визначити у 10000 гривень, які слід стягнути з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про стягнення з АТ «Кредобанк» моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, яка сталась 17.03.2020 року з вини працівника відповідача ОСОБА_3 під час виконання ним своїх трудових обов`язків (що не спростовано позивачем в судовому засіданні), суд виходить з того, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, що перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього транспортного засобу, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічний висновок вказаний зокрема в постанові Верховного Суду від 30.092020 року по справі № 539/3475/18.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2256,78 грн., що підтверджується квитанцією від 10.06.2020 року, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Також ОСОБА_2 було сплачено 1015,20 грн. за проведення судового автотоварознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією від 21.09.2021 року, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Оскільки судом не брався до уваги звіт про оцінку автомобіля від 18.05.2020, то витрати ОСОБА_2 за складення даного звіту не підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В той же час ОСОБА_2 на підтвердження витрат на правову допомогу надано договір №135/20 про надання юридичних послуг від 27.04.2020 року, який укладено з ФОП ОСОБА_1 , який не є адвокатом.

А тому понесені позивачем витрати в сумі 3500 грн. витрачені на отримання консультації та підготування позовної заяви, не підлягають до відшкодування, оскільки в розумінні ч. 4 ст. 137 ЦПК України не є витратами, пов`язаними з правничою допомогою адвоката.

На підставі ст.ст. 11, 22, 1166, 1172, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263-266, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до АТ «Кредобанк» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_2 залишок матеріального збитку в розмірі 148471грн.65коп., моральну шкоду в розмірі 10000,00грн., судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1015грн..20коп. та судовий збір в розмірі 2256грн.78коп.

Решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.05.2022.

Головуючий: О. Г. Казидуб