Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3693/21
Провадження №: 2/332/366/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: комунальне підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . З нею зареєстровані її неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач по справі рідний дядько позивачки ОСОБА_2 . В 2010 році ОСОБА_2 зібрав свої речі і виїхав з квартири, пояснивши, що має намір мешкати окремо в іншому місці. Де на сьогоднішній час він мешкає невідомо. Відповідач добровільно залишив спірне житло, забрав все належне йому майно. Перешкод у користуванні йому ніхто не чинив, замки не змінював. З того моменту та по теперішній час відповідач має інше постійне місце проживання. На особовому рахунку спірної квартири збільшується заборгованість за квартплату та комунальні послуги, відповідач комунальні послуги не сплачує. Через це позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивачки адвокат Зубенко О.А., позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 є рідним дядьком позивачки. З 2010 року відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, бродяжнічає. Виселився з квартири добровільно та з 2010 року до квартири не повертався, забрав всі належні йому речі. Такий спосіб життя є його добровільним вибором.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
Представник третьої особи Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської радидо суду не з`явився, але був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є сусідкою позивачки та проживає в квартирі АДРЕСА_2 . В спірній квартирі проживає позивачка, її неповнолітня дитина та її чоловік. Відповідача по справі вона знає особисто, він є рідним дядком позивачки. З 2010 року відповідач ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, веде бродяжницький спосіб життя, бачила , що він жив в бараках. З 2010 року він не проживає в квартирі добровільно. Позивачка намагалась з 2010 року його відшукати, подавала його у розшук, відновила йому паспорт, намагалась його повернути до квартири, до нормального життя, але відповідач не захотів. Свідок ОСОБА_4 товаришує з позивачкою, спілкуються, в спірній квартирі буває один раз на 2 місяці, речі відповідача у квартирі відсутні, не проживає в квартирі до теперішнього часу, де він знаходиться зараз не знає.
Свідок ОСОБА_5 , суду пояснила, що є сусідкою позивачки та проживає в квартирі АДРЕСА_3 . В спірній квартирі проживає позивачка та її неповнолітиня дочка. Свідок спілкуються з позивачкою, адже її онука та дочка позивачки товаришують і вона забирає часто свою онуку з квартири АДРЕСА_4 , де діти проводять спільний час. Відповідач ОСОБА_2 в спірній квартирі проживав протягом 2009 року, але на початку 2010 року виселився з квартири добровільно, адже зловживав спиртними напоями та вів бродяжницький спосіб життя. Виселився він добровільно, його речі в квартирі відсутні, не проживає в квартирі до теперішнього часу. Позивачка хвилювалася за долю свого дядька намагалась йому допомогти, але він з власної волі продовжував свій спосіб життя та до квартири не повертався.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проживає та зареєстрована в кв. АДРЕСА_1 з 11.12.2008 року , що підтверджується копією паспорта громадянина (а.с.4 зворотний бік). Позивач має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 07 листопада 2014 року видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції(а.с.5).
Квартира неприватизована, видана відповідно ордеру на житлове приміщення № 513 серія «М» від 03.11.2008 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі рішення міськвиконкому № 475 від 03.11.2008 р.(а.с.6).
Відповідно акту № 27 від 29.07.2021 складеного представниками КП «Запоріжремсервіс» зазначається, що проведено обстеження кв. АДРЕСА_1 , зі слів сусідів кв. АДРЕСА_5 ( ОСОБА_4 ) та кв. 17 ( ОСОБА_7 ) - ОСОБА_2 фактично не проживає за даною адресою з 2010 р. по теперішній час.
Відповідно до ст. 71 ЖК України , відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням , оскільки не проживає в жилому приміщенні без поважної причини понад шість місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України кожному громадянинові гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання і не пов`язується з наявністю прописки.
Відповідно до п. 15 Постанови Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року , наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, або для відмови їй у цьому. При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні » зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду , яке набрало законної сили , у тому числі про позбавлення права користування житловим приміщенням .
Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідач тривалий час не проживає в спірній квартирі, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по її утриманню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 24.05.2022 року.
Суддя Р.В.Сінєльнік