Дата документу 22.11.2022 Справа № 333/3240/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/3240/20 Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
№ 22-ц/807/1728/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Ільїна Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», про визнання недійсними електронних торгів з продажу квартири, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів,

ВСТАНОВИВ

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватного виконавця Хохлова К.К., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», про визнання недійсними електронних торгів з продажу квартири, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів.

В обґрунтування заяви зазначала, що Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2012 року у цивільній справі №2-632/11 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 954 520,04 гривень.

З 27.11.2019 р. на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 60739815 з примусового виконання виконавчого листа №2-632/11, виданого 29.01.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на підставі вищевказаного заочного рішення.

01.06.2020 р. ДП „Сетам провело електронні торги з реалізації предмету іпотеки: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки 0,0222 га, що становить 343/1000 від загальної площі 1,0647 га, кадастровий номер: :03:024:0064, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер лота: 420056, та продало зазначену квартиру і земельну ділянку учаснику № 1 ОСОБА_2 за 314 778,80 грн.

ДП „Сетам та покупець квартири і земельної ділянки ОСОБА_2 склали та підписали документ за наслідками продажу нерухомості: протокол № 482674 проведення електронних торгів від 01.06.2020 р.

Державний виконавець при оформленні документів на продаж вищевказаної нерухомості не виконав належним чином зазначені обов`язки; проігнорував відсутність згоди позивачки на продаж її нерухомості під час дії мораторію на продаж за Законом № 1304-VII на період до 21.10.2020 р; внаслідок чого надав організатору торгів неактуальну інформацію щодо предмета реалізації (нерухомості), не вказав про існування мораторію на продаж квартири, що призвело до реалізації на торгах майна, яке фактично не підлягало продажу.

Державний виконавець не в повному обсязі зібрав перелічені в п. 3, ч 2, ч 3, п. 4 ч 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 р. та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 документи, зокрема, документи про мораторій на продаж квартири, а начальник відділу ДВС не повернув державному виконавцю документи на продаж квартири з підстав, які унеможливлюють її реалізацію, зокрема, наявності мораторію на продаж квартири та земельної ділянки.

Маючи достатні документи для застосування мораторію і достатньо підстав зупинити вчинення виконавчих дій в частині реалізації квартири і земельної ділянки з торгів (та документів, які свідчать про неможливість продажу квартири і земельної ділянки через існуючий мораторій), державний виконавець та начальник виконавчої служби не вчинили дій для зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 60739815 щодо продажу квартири та земельної ділянки з торгів, не зняли їх з реалізації та допустили незаконний продаж моєї нерухомості.

За приписами ЦК України продана нерухомість: квартира АДРЕСА_3 та 343/1000 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , в сукупності підпадають під ознаки житлового будинку чи котеджу.

Продана з торгів квартира АДРЕСА_3 не є квартирою за ознаками, визначеними цивільним та податковим законодавством.

До 22.04.2005 р. квартира АДРЕСА_3 була зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно, як 21/100 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

21/100 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.08.2004 p., виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Інша частина (79/100 частин) житлового будинку належали ОСОБА_4 .

Позивачка вказує, що вона та ОСОБА_4 разом приватизували земельну ділянку площею 0,0751 га, яка закріплена за їх житловим будинком і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вона набула право власності на 343/1000 частини земельної ділянки площею 0,0222 га, а ОСОБА_4 набула право власності на 657/1000 частин земельної ділянки площею 0,0647 га.

За рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2005 р. у цивільній справі №2-2400/05 належна мені 21/100 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 отримала назву квартира АДРЕСА_3 . Однак, незважаючи на те, що за рішенням суду 21/100 частина житлового будинку названа квартирою АДРЕСА_3 , вона, маючи назву квартира АДРЕСА_3 . залишилась 21/100 частиною житлового будинку. Загальна площа квартири АДРЕСА_4 складає 153,7 м2, житлова площа квартири 45,6 м2.

Позивач вказує, що за кредитним договором №014/17-15/2013-35 від 08.04.2008 р. вона взяла споживчий кредит в іноземній валюті у AT „Райффайзен Банк Аваль в сумі 112 тис. дол. США. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором вона передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_4 , а також 343/1000 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира є її постійним місцем проживання та місцем проживання членів моєї сім`ї, вона постійно зареєстрована в квартирі, іншого окремого жилого приміщення вона не має.

Предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_4 , а також 343/1000 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , підпадають під дію Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, оскільки:

-виступають предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті,

-використовуються як місце постійного проживання позичальника та іпотекодавця,

-загальна площа частини житлового будинку становить 153,7 м2 і не перевищує 250 м2,

-квартира є її постійним місцем проживання та іншого житла вона не має.

Проведені торги суперечать нормам вищевказаного Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, визнати недійсними публічні торги, проведені 01.06.2020 р. державним підприємством ДП «Сетам», , в системі електронних торгів майном з продажу лоту N420056, а саме: з продажу квартири АДРЕСА_3 та 343/1000 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , які оформлені протоколом № 482674, проведення електронних торгів від 01.06.2020 p., згідно якому переможцем визнано ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який купив вказану нерухомість за 314 778,80 грн; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні ВП 60739815 Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , складеного за наслідками продажу 01.06.2020 р. державним підприємством „Сетам в системі електронних торгів квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 ; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, видане нотаріусом на ім`я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 та 343/1000 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнути на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору та інші судові витрати при їх наявності згідно наданих платіжних документів з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність висновків суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.08.2004 р. позивачка отримала у спадок 21/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 199,3 кв.м., розташований на земельній ділянці 750 кв.м., на якій розташований житловий будинок, житловою площею 18,9 кв.м., зазначений у плані літерою «А» та господарчі та побутові будівлі та споруди, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом ( Т.1 а.с. 31). 20.08.2004 р. позивачка зареєстровувала своє право власності на зазначене спадкове майно у вигляді 21/100 частки будинку, розташованого за вищевказаною адресою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2005 р., за позовом ОСОБА_1 , визнано за останньою право власності на квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з: коридору 2-1 пл. 6,3 кв.м., топочної 2-2 з погрібом пг пл. 2,8 кв.м., кухні 2-3 пл. 25,1 кв.м., кімнати 2-4 пл. 23,8 кв.м., коридора 2-5 пл. 8,5 кв.м., туалета 2-6 пл. 1,3 кв.м., коридору 2-7 пл 1,6 кв.м., ванної кімнати 2-8 пл 4,8 кв.м., кімнати 2-9 пл. 14,2 кв.м., кімнати 2-10 пл 7,6 кв.м., більярдної кімнати 2-11 пл. 51,5 кв.м., терраси пл. 6,2 кв.м., загальною площею 153,7 кв.м, житловою площею 45,6 кв.м, разом з обслуговуючими господарчими прибудовами: недобудованою літнею кухнею П, вбиральнею Л, вбиральнею Н, гаражем Г, душем О, сараєм С, навісом Р, парканами №№ 5,6,7 (Т. 1 а.с. 205-206). З даного рішення вбачається, що позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом з метою виділу в натурі належної позивачці частки з домоволодіння, за вищевказаною адресою, яке перебувало у спільній частковій власності її та ОСОБА_4 , у вигляді відособленого об`єкту нерухомості квартири. Враховуючи зміст вищевказаного рішення суду, ним по суті, було припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на зазначену частку у домоволодінні, яке розташоване за зазначеною вище адресою, та визнано право на відособлений об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 в даному будинку за вказаною вище адресою, із зазначеними в рішенні суду господарчими будівлями, які обслуговують дану квартиру.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 Закону України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

12.05.2005 р. позивачка ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на квартиру АДРЕСА_4 (Т. 12.05.2005 р. (Т.1 а.с. 207).

17.03.2008 р. набула у власність земельну ділянку площею 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №271516, виданого Управлінням земельних ресурсів у м. Запоріжжі Запорізької області (Т. 2 а.с. 40)

08 квітня 2008 року Відкритим акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль, в особі Космічного відділення Запорізької обласної дирекції з гр. ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/17-15/2013-35 про надання кредиту у сумі 112 000,00 дол. США (сто дванадцять тисяч доларів США 00 центів) на строк 96 місяців, з 08.04.2008 року по 08.04.2016 року, процентна ставка за користування кредитом становить 14,00 % відсотків річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з одного боку, та ОСОБА_5 , з іншого боку, був укладений договір іпотеки від 09.04.2008 року, посвідчений 09.04.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., та зареєстрований в реєстрі за № 3061. У відповідності до п.1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_6 / АДРЕСА_7 , яка складається з коридору 2-1 пл. 6,3 кв.м., топочної 2-2 з погрібом пг пл. 2,8 кв.м., кухні 2-3 пл. 25,1 кв.м., кімнати 2-4 пл. 23,8 кв.м., коридора 2-5 пл. 8,5 кв.м., туалета 2-6 пл. 1,3 кв.м., коридору 2-7 пл 1,6 кв.м., ванної кімнати 2-8 пл 4,8 кв.м., кімнати 2-9 пл. 14,2 кв.м., кімнати 2-10 пл 7,6 кв.м., більярдної кімнати 2-11 пл. 51,5 кв.м., терраси пл. 6,2 кв.м., загальною площею 153,7 кв.м, житловою площею 45,6 кв.м, разом з обслуговуючими господарчими прибудовами: недобудованою літнею кухнею П, вбиральнею Л, вбиральнею Н, гаражем Г, душем О, сараєм С, навісом Р, парканами №№ 5,6,7. Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, від 22.04.2005 року. Право власності зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, 12.05.200 в книзі 60, номер запису 9696, реєстраційний номер 10734023, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 12.05.2005 року за № 7214625. Земельна ділянка площею 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), на якій розташований предмет іпотеки, є власністю ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 271546, виданим Запорізькою міською радою 17.03.2008 року (кадастровий номер :03:024:0064). Відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 04.02.2010 року заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредитному договору згідно розрахунку складає 954 520

(дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять) грн. 04 коп. Дані обставини встановлені рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2012 р. по справі №2-632/11 (Т.2 а.с. 216-218).

Вищевказаним рішення суду по справі №2-632/11 від 03.12.2012 р., яке набуло законної сили 14.12.2012 р., присуджено: Звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з коридору 2-1 пл. 6,3 кв.м., топочної 2-2 з погрібом пг пл. 2,8 кв.м., кухні 2-3 пл. 25,1 кв.м., кімнати 2-4 пл. 23,8 кв.м., коридора 2-5 пл. 8,5 кв.м., туалета 2-6 пл. 1,3 кв.м., коридору 2-7 пл 1,6 кв.м., ванної кімнати 2-8 пл 4,8 кв.м., кімнати 2-9 пл. 14,2 кв.м., кімнати 2-10 пл 7,6 кв.м., більярдної кімнати 2-11 пл. 51,5 кв.м., терраси пл. 6,2 кв.м., загальною площею 153,7 кв.м, житловою площею 45,6 кв.м, разом з обслуговуючими господарчими прибудовами: недобудованою літнею кухнею П, вбиральнею Л, вбиральнею Н, гаражем Г, душем О, сараєм С, навісом Р, парканами №№ 5,6,7, земельну ділянку площею 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), на якій розташований предмет іпотеки, є власністю ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 271546, виданим Запорізькою міською радою 17.03.2008 року (кадастровий номер :03:024:0064), шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За рахунок коштів отриманих від реалізації майна, у встановленому законом порядку, задовольнити в повному обсязі вимоги Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль, в особі Запорізької обласної дирекції Райффайзен Банк Аваль (р/р № НОМЕР_2 в ЗОД „Райффайзен Банк Аваль, МФО 313827, ) в сумі 954 520 (дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень 04 копійки, з яких: заборгованість за кредитом 112 216,67 доларів США (896 134,40 грн.); заборгованість по відсотках за користування кредитом 4 138,96 долара США (33 116,65 грн.); пеня по кредиту та відсотках 2 941,48 долара США (23 535,37 грн.).

В договорі іпотеки від 09.04.2008 р. (Т. 1 а.с. 17-20) зазначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно:

- квартира за адресою: АДРЕСА_6 / АДРЕСА_7 , яка складається з коридору 2-1 пл. 6,3 кв.м., топочної 2-2 з погрібом пг пл. 2,8 кв.м., кухні 2-3 пл. 25,1 кв.м., кімнати 2-4 пл. 23,8 кв.м., коридора 2-5 пл. 8,5 кв.м., туалета 2-6 пл. 1,3 кв.м., коридору 2-7 пл 1,6 кв.м., ванної кімнати 2-8 пл 4,8 кв.м., кімнати 2-9 пл. 14,2 кв.м., кімнати 2-10 пл 7,6 кв.м., більярдної кімнати 2-11 пл. 51,5 кв.м., терраси пл. 6,2 кв.м., загальною площею 153,7 кв.м, житловою площею 45,6 кв.м, разом з обслуговуючими господарчими прибудовами: недобудованою літнею кухнею П, вбиральнею Л, вбиральнею Н, гаражем Г, душем О, сараєм С, навісом Р, парканами №№ 5,6,7, яка належить позивачці на праві приватної власності на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2005 р.

- земельна ділянка площею 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), на якій розташований предмет іпотеки, є власністю ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 271546, виданим Запорізькою міською радою 17.03.2008 року (кадастровий номер :03:024:0064).

На виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2012 по справі №2-632/11, 29.01.2013 р. був виданий виконавчий лист № №2-632/11 про звернення стягнення на вищевказаний предмет іпотеки, який пред`явлений для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. та на його підставі постановою приватного виконавця від 27.11.2019 р. відкрите виконавче провадження №60739815 (Т.1, а.с. 167-168).

Постановою державного виконавця від 27.11.2019 р., в межах вищезазначеного виконавчого провадження, накладений арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 170-171).

При перевірці приватним виконавцем Хохловим К.К. 28.10.2020 р. майнового стану боржника встановлено, що за боржником зареєстровано на праві власності нерухоме майно, а саме: тип майна - квартира, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 , загальною площею 153,7 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. Право власності зареєстроване на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2005 р., що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно (Т. 1 а.с. 175-176).

28.11.2019 р. виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та арештовано нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 153,7 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), яка на праві приватної власності належить боржнику (Т. 1 а.с. 172).

Постановою приватного виконавця Хохлова К.К. від 11.12.2019 року, з метою оцінки вищевказаного майна, на яке має бути звернене стягнення, було залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_6 ( Т. 1 а.с. 177-178).

11.12.2019 р. суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 складено звіт про оцінку майна: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки кадастровий номер :03:024:00640, площею 0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого визначена вартість цього майна у розмірі 449684,00 грн. (Т. 2 а.с. 45-64).

18.12.2019 р. на адресу сторін виконавчого провадження боржника ОСОБА_1 та стягувача АТ Райффайзен Банк Аваль приватним виконавцем Хохловим К.К. направлено письмове повідомлення про надходження звіту про оцінку вищевказаного майна, вартість якого визначена у сумі 449684,00 грн., та про те, що за вказаною оцінкою це майно буде передане на реалізацію у встановленому законом порядку. Роз`яснено право на оскарження результатів оцінки майна (Т. 1 а.с. 180-181).

Приватним виконавцем Хохловим К.К. скерована до ДП «СЕТАМ» заявка на реалізацію арештованого майна (вихідна дата документу 24.12.2019 р.), а саме: житлової квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 153,7 кв.м; а також земельної ділянки кадастровий номер :03:024:00640, площею 0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із заявкою направлено: копію вищевказаного виконавчого документу, копії вищевказаних постанов приватного виконавця: про відкриття виконавчого провадження, про опис та арешт майна; звіт про оцінку майна; копію технічної документації на майно, згідно якої загальна площа вищевказаної квартири становить 153,7 кв.м.; копії правовстановлюючих документів на майно; довідку про зареєстрованих осіб в зазначеній квартирі, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуждження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна як відносно зазначеного вище майна, та і відносно наявних відомостей відносно боржника ОСОБА_1 (Т. 2 а.с.26-100).

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуждження об`єктів нерухомого майна, роздрукованих приватним виконавцем Хохловим К.К. 27.12.2019 р. за параметрами пошуку: фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), реєстраційним номером об`єкту нерухомості: 10734023 ( Т. 1 а.с. 74-81), які додавалися до вищевказаної заявки про реалізацію арештованого майна, вбачається, що при поданні даної заявки до ДП «СЕТАМ», боржниця за вищевказаним виконавчим документом - ОСОБА_1 була власником майна, на яке має бути звернене стягнення за рішенням суду від 03.12.2012 р., а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 153,7 кв.м, що перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки від 09.04.2008 р. Відносно даної квартири та земельної ділянки кадастровий :03:024:00640, площею 0222 га, на якій розташована квартира в житловому будинку, діють обтяження у вигляді арешту майна та іпотеки.

01.06.2020 р. ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги №482674, реєстраційний номер лота №420056, на якому продано учаснику № 1 - ОСОБА_2 , за ціною 314 778,80 грн., іпотечне майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 153,7 кв.м. та земельна ділянка 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), кадастровий номер :03:024:00640, про що складено протокол №482674 (Т. 1 а.с. 21).

02.07.2021 р. на підставі протоколу №482674 від 01.06.2020 р. ДП «СЕТАМ», Акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області 17.06.2020 р., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. видане свідоцтво про придбання ОСОБА_2 у приватну власність, з електронних торгів, квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 153,7 кв.м, житловою площею 45,6 кв.м, разом з обслуговуючими господарчими прибудовами: недобудованою літнею кухнею П, вбиральнею Л, вбиральнею Н, гаражем Г, душем О, сараєм С, навісом Р, парканами №№ 5,6,7, та земельної ділянки площею 0,0222 га, що становить 343/1000 частки (від загальної площі 0,0647 га), кадастровий номер :03:024:00640 (Т. 2 а.с. 158-160).

Право власності ОСОБА_2 на вищевказане нерухоме майно зареєстроване 02.07.2021 р., що підтверджується довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуждження об`єктів нерухомого майна (Т. 2 а.с. 148-151).

Копія Акту виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області 17.06.2020 р., який оскаржуваний позивачем, сторонами суду не надавалась.

Мотивуючи свої позовні вимоги щодо недійсності електронних торгів, позивач посилалася на те, що у наданих на торги документах невірно зазначено площу квартири, посилалася на те,що за оновленим технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , складеним 13.08.2020 р., загальна площа по квартири АДРЕСА_3 за цією адресою, - 147,5 кв.м., також в ньому зазначено, що за даною адресою є самовільно побудовані та введені в експлуатацію житлові приміщення.

Зазначені доводи були проаналізовані судом першої інстанції та ним була надан оцінка, за якою технічний паспорт був складений вже після оскаржуваних позивачем електронних торгів, відомості щодо загальної площі спірної квартири - 147,5 кв.м, зазначені в ньому, не підтверджуються правовстановлючими документами на квартиру, такі зміни технічних характеристик спірної квартири у встановленому порядку не реєструвалися, тому даний документ є був розцінений судом першої інстанції належним доказом по справі.

Також суд першої інстанції вирішуючи спір, послався на правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18), та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Також у постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відтак судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 17 лютого 2021 року по справі № 545/3122/18.

Проведення прилюдних торгів з порушенням є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року по справі № 545/3147/18-ц.

При апеляційному розгляді приватний виконавець заперечував проти апеляційної вжиття передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час проведення оспорюваних торгів), примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

За ст. 41 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на час проведення оспорюваних торгів), реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно п. 2 сьомого розділу Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29.09.2016 р., реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Згідно з п. 2, п. 3, п. розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29.09.2016 р., організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Згідно п. 2 сьомого розділу Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29.09.2016 р. в редакції, що діяла під час проведення оспорюваних електронних торгів, строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. За результатами проведення електронних торгів складається протокол, який підписується уповноваженим представником Організатора та покупцем предмета іпотеки. Організатор протягом трьох днів з дня підписання переможцем протоколу електронних торгів надсилає відповідний протокол виконавцю. Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про іпотеку» та не пізніше наступного робочого дня надсилає його Організатору.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про іпотеку», на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в доводах позивача посилань на будь-які порушення, які мали місце при дотримані порядку реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм приватний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5).

Дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Позивачка не оскаржувала дії приватного виконавця в порядку передбаченому восьмим розділом Цивільного процесуального кодексу України.

Також як при розгляді справи у суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, позивач посилалася на те, що приватним виконавцем проведені оспорювані нею електронні торги з порушенням вимог Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, який діяв на час проведення цих торгів.

Таким доводам також надана оцінка у судовому рішенні, зокрема суд першої інстанції зазначив наступне.

Відповідно до п. 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Позивач зазначала, що реалізоване майно є частиною житлового будинку, а не квартирою, натомість з матеріалів справи вбачається. що за позовом саме позивачка рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2005 р. у цивільній справі №2-2400/05 належна мені 21/100 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 отримала статус квартири АДРЕСА_3 .

Крім того, судом першої інстанції було враховано, що згідно копії паспорту позивачки (Т. 1 а.с. 33), місце проживання останньої з 12.10.2006 р. зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , в Акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №271516, який датований пізніше 17.03.2008 р., зазначено місце проживання власника земельної ділянки ОСОБА_1 АДРЕСА_9 (Т. 2 а.с. 40). Доказів, що ОСОБА_1 на момент проведення оспорюваних елетронних торгів не мала іншого постійного місця проживання та в неї було відсутнє у власності інше нерухоме майно, позивачка суду не надала.

Також з наданих АТ Райффайзен Банк Аваль копії заяв ОСОБА_1 від 18.01.2013 р., 14.06.2013 р. (Т. 1 а.с. 61, 62) вбачається, що остання зверталась до зазначеної банківської установи із заявами про її згоду на продаж Банком предмету іпотеки для погашення кредитної заборгованості за забезпеченим іпотекою кредитним договором. Також вона не заперечувала, по суті, відносно оформлення власності на спірну квартиру - предмет іпотеки за АТ Райффайзен Банк Аваль, в рахунок погашення боргу за вищевказаним кредитним договором. При цьому просила іпотекодержателя дозволити тимчасово мешкати в спірній квартирі її матері, до першої вимоги Банку про її виселення. Відомості, що позивачка відкликала дані заяви, або відмовлялась в будь-якій формі від позицій, викладених в цих її заявах, з повідомленням іпотекодержателя та приватного виконавця, в тому числі, після того, як вона отримала постанову приватного виконавця Хохлова К.К. про відкриття виконавчого провадження у справі, повідомлення виконавця про проведення оцінки майна та її наслідки, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що статус іпотечного майна технічною документацією визначений як квартири, положення п. 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не повинні були застосуватися приватним виконавцем при виконанні вищевказаного рішення суду від 03.12.2012 р.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 3241), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено із додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2022 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков