Березівський районний суд Одеської області
10.11.2022
Справа № 494/1409/22
Провадження № 2/494/455/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

Мосійчук М.Е., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 19 жовтня 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з бойовими діями, які відбувались за місцем проживання сторін, а саме: с. Володимирівка, Волноваський район, Донецька область, у 2019 році позивачка разом з відповідачем та сином були вимушені переїхати до місця проживання у Херсонську область, де мешкали до окупації Херсонської області. В березні 2022 року сторони знову залишили місце проживання та переїхали до Одеської області, де їм було запропоновано місце проживання: с. Гуляївка, Березівський район. Мешканцями села позивачу та відповідачу був наданий у користування житловий будинок. ОСОБА_2 знайшов собі роботу у смт. Раухівка, де копав мешканцям городи і там же проживав на дачах, а у липні 2022 року повідомив позивачці, що залишає родину, так як знайшов собі іншу жінку, яку покохав і буде жити з нею. Після цього відповідач забрав свої речі і переїхав до смт. Раухівка, з цього часу сторони не спілкуються. Сім`я розпалась і кожен з них живе своїм життям. Позивачка втратила любов та повагу до відповідача, так саме як і він до неї. За таких обставин ОСОБА_1 вважає найкращим припинити шлюбні відносини з ОСОБА_2 . Аліменти на утримання дитини стягуються з відповідача у судовому порядку. Сам ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу. Вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан шлюбних відносин сторін, так як вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, відповідач і раніше неодноразово зраджував позивачці.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею і відповідачем ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 26.10.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 10.11.2022 року о 12:00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивачка посилалася, врахувавши визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У судовому засіданні встановлено наступне.

19 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис про шлюб № 31. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, у 2019 році,у зв`язку з бойовими діями, які відбувались на території с.Володимирівка, Волноваського району, Донецької області (місце проживання сторін), позивачка разом з відповідачем та сином були вимушені переїхати до місця проживання у Херсонську область, де мешкали до окупації Херсонської області. В березні 2022 року сторони знову залишили місце проживання та переїхали до Одеської області, де їм було запропоновано місце проживання: с. Гуляївка, Березівський район. Мешканцями села позивачу та відповідачу був наданий у користування житловий будинок. ОСОБА_2 знайшов собі роботу у смт. Раухівка, де копав мешканцям городи і там же проживав на дачах.

Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через те, що у липні 2022 року ОСОБА_2 повідомив позивачці, що залишає родину, так як знайшов собі іншу жінку, яку покохав і буде жити з нею. Після цього відповідач забрав свої речі і переїхав до смт. Раухівка, з цього часу сторони не спілкуються. Сім`я розпалась і кожен з них живе своїм життям. Позивачка втратила любов та повагу до відповідача, так саме як і він до неї. За таких обставин ОСОБА_1 вважає найкращим припинити шлюбні відносини з ОСОБА_2 .

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 26.01.2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на шлюбне « ОСОБА_5 », вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб міжОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 жовтня 2015 року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис про шлюб № 31.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 04.10.2011 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом 4624 26.04.2019 року, РНОКПП НОМЕР_3 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом 4624 26.04.2019 року, РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 04.10.2011 року

Суддя Панчишин А.Ю.