РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За час життя її чоловік ОСОБА_2 отримував пенсію значно більшу ніж заявниця. Хоча заявник і отримує пенсію за віком, проте у зв`язку з наявністю постійних додаткових витрат, розміру її пенсії не достатньо для свого належного утримання. На теперішній час заявник бажає реалізувати своє право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. У зв`язку з неможливістю надати документи, що засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатного члену сім`ї, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється заявником у судовому порядку.

Представник заявника адвокат Світлична Н.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задоволити з підстав, викладених у заяві про встановлення факту.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 спільно проживали та вели спільне господарство. Свідок також зазначив, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, бо розмір його пенсії був більшим, ніж розмір її пенсії, а іншого доходу у ОСОБА_2 не було.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 1971 року міським Бюро ЗАГС м. Рівне, актовий запис № 579, що підтверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04 червня 1971 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії довідки № 18524 від 21.04.2021 року, заявник була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Предметом розгляду заяви є встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Як встановлено у судовому засіданні заявник ОСОБА_2 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом з моменту реєстрації шлюбу і до смерті її чоловіка, вели спільне господарство, ОСОБА_2 отримував пенсію в більшому розмірі в порівнянні з пенсією заявниці, тому дохід її чоловіка був основним доходом сім`ї.

З наведених мотивів суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту перебування особи на утриманні підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.81, 247, 258, 259, 265, 268 ,315 ,319 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина