єдиний унікальний номер справи 531/1550/22
номер провадження 2/531/432/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Черняєвої Т.М.

за участі секретаря Сімоненко Я.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , що був зареєстрований 01.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №44. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, часті сварки. У даний час подружжя проживає окремо. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із батьком. Спору, щодо поділу майна між сторонами немає. Позивач просить розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини із ним.

Ухвалою від 18.08.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася і надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №44(а.с.5). Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, часті сварки; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають.

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із батьком.

Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради №110 від 03.11.2022 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради, думки обох батьків та дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, судом встановлено, що мати дитини, відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти визначення місця проживання дитини із батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Спору, щодо поділу майна між сторонами немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.2, 3 ст. 11 Закону України Про охорону дитинства , кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд, виходячи виключно із рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання та виховання дитини, закріплених у нормах закону, в інтересах самої дитини, з метою якнайкращого забезпечення прав та інтересів дитини вважає, що проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_4 відповідає її інтересам, оскільки, батько має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, а мати дитини ОСОБА_2 проти цього не заперечує.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 104, 105, 112, 141, 161 СК України, ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 01.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №44- розірвати.

Після розірвання прізвище позивачки не змінювати на дошлюбне.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Черняєва