Справа № 365/435/22
Номер провадження: 2/365/221/22
15 листопада 2022 року смт Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.
за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що позивачка з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З червня 2021 року сторони подружжя проживає окремо, між ними склались неприязні стосунки. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні синів не приймає. Відповідач зареєстрований як ФОП. З огляду на вищевикладене, представник позивачки просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання синів у твердій грошовій сумі 6500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, позиваючи з 20 вересня 2022 року. Також просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Згідно ухвали суду від 28 вересня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Відповідач ОСОБА_2 до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Представник позивачки ОСОБА_3 направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та представник позивачки не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.
Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про шлюб а.с.8-10, копії свідоцтв про народження а.с.11, 12)
Діти проживають з позивачкою (копія акту а.с.13).
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо.
П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Судом встановлено, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на нього покладено обов`язок щодо їх матеріального забезпечення.
Сини проживають з позивачкою ОСОБА_1 , яка самостійно несе всі витрати з матеріального утримання синів.
Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, добровільно аліменти не сплачує, а тому аліменти підлягають стягненню з нього в судовому порядку.
Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Проте, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку це лише гарантований державою мінімум та навряд в сучасних економічних реаліях може забезпечити гармонійний розвиток дитини.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що стан здоров`я відповідача є незадовільним, що він є непрацездатним чи його матеріальне становище є незадовільним для сплати аліментів у розмірі визначеному у позові.
Відтак, суд вважає прийнятним розмір аліментів в 6500 грн щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів відповідає інтересам дітей сторін.
Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути із відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову 20 вересня 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині присудження аліментів із відповідача у межах суми платежу за один місяць у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок підлягає негайному виконанню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору.
За подачу позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 року по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180,181,182,184 СК України, ст.ст.2,19,28,81,141,247,263,265,280-284,289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову 20 вересня 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Рішення суду в частині присудження аліментів із ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць у розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Абделлатіф Амро, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ