Справа № 732/1841/21
Провадження № 2/732/92/22
16 травня 2022 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючої судді Лиманської М.В., у присутності секретаря Швачко О.В., за участі представника органу опіки та піклування - Авраменко О.Л.,
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ) -
25.11.2021 голова Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Лариса Шовкова звернулась до суду в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів. Просила позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути з відповідачки аліменти на користь і утримання цих дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Свої доводи позивач мотивував тим, що ОСОБА_4 має дві малолітні дочки ОСОБА_6 , 2017 року народження, ОСОБА_7 , 2009 року народження, та неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2007 року народження. Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. Відповідачка веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, часто залишає дітей без нагляду, не забезпечує їх належним харчуванням та відповідними умовами проживання, не займається вихованням та утриманням своїх дітей. З лютого 2021 року за згодою відповідачки ОСОБА_4 її діти проживають та виховуються у сім`ї її рідного брата - ОСОБА_5 . Діти ОСОБА_4 з березня 2021 року перебувають на обліку служби у справах дітей Тупичівської сільської ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. З відповідачкою неодноразово проводилися профілактичні бесіди та відповідачку попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання її дітей, однак висновків з цього відповідачка не зробила. Позивач вважає, що оскільки відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не виконує положення ст. 150,155 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства», це є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на користь та утримання дітей.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та висновок від 25.11.2021 року за № 02-20/1133 про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав підтримала у повному обсязі. З приводу заявлених вимог пояснила, що відповідачка зловживає алкоголем, змінює місця проживання, дітей не доглядає, останні півтора роки діти проживають в сім`ї рідного брата відповідачки - ОСОБА_5 .
Третя особа - ОСОБА_5 у судовому засіданні при відкладенні справи 22.02.2022 заявлені вимоги підтримав, пояснив, що діти відповідачки проживають разом з ним більше року. Відповідачка життям дітей не цікавиться.
22.02.2022 ОСОБА_5 надав на адресу суду письмову згоду на передачу дітей відповідачки на виховання в його сім`ю. (а.с.90)
Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації та за місцем фактичного проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. (а.с.61-63,72).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідачка ОСОБА_4 в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили той факт, що відповідачка неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не забезпечує дітям догляд, не турбується про них.
Опитані в судовому засіданні 22.02.2022 діти відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 пояснили, що бажають проживати в сім`ї їхнього рідного дядька - ОСОБА_5 , який про них піклується та забезпечує усім необхідним. Вказали, що більше року матір про них не піклується, не цікавиться їхнім життям.
З акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 від 19.02.2021 за адресою: АДРЕСА_4 , та довідки цього акту обстеженя встановлено, що на час перевірки умови проживання в будинку задовільні. За цією адресою разом з відповідачкою зареєстровані її дві малолітні доньки та неповнолітній син. У будинку наявні меблі, побутова техніка у мінімальній кількості, для дітей облаштовані окремі спальні місця, наявні одяг та взуття згідно віку, дитячі іграшки відсутні. Продукти харчування в наявності. Готова їжа відсутня. На момент обстеження умов проживання ОСОБА_4 вдома не було, проте про приїзд комісії вона була попереджена ( а.с.7-8).
Наказами начальника служби у справах дітей Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 02.03.2021 №№14,15,16 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Тупичівської сільської ради у зв`язку з ухиленням матері ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків. (а.с.27-29)
Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_4 від 28.02.2021, остання надала письмову згоду на тимчасове проживання її дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 у родині її рідного брата ОСОБА_5 до вирішення сімейних проблем та подалання складних життєвих обставин. (а.с. 6)
Дослідженням наказу служби у справах дітей Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.03.2021 №17 встановлено, що з метою захисту прав та інтересів дітей, враховуючи наявність письмової згоди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на тимчасове проживання дітей відповідачки в сім`ї її рідного брата ОСОБА_5 , начальником служби у справах дітей було прийнято рішення про тимчасове влаштування ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, до родини їх рідного дядька ОСОБА_5 , який проживає за адресою : АДРЕСА_3 (а.с.30,32-33,39)
З довідки Халявинського ЗЗСО І-ІІІ ст.Новобілоуської сільської ради, в якому навчаються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та довідки Халявинського КЗ дошкільної освіти „Семиквіточка", який відвідує ОСОБА_1 , вбачається, що відповідачка здоров`ям, навчанням і вихованням своїх дітей не займається, на зв`язок з ними не виходила, успіхами у навчанні не цікавилась (а.с.24-25)
25.11.2021 орган опіки та піклування в особі Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області надав висновок № 02-20/1133 про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, після чого адресував суду клопотання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її двох малолітніх доньок ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та неповнолітнього сина ОСОБА_8 , зі змісту якого вбачається, що життям, вихованням, розвитком, здоров`ям своїх дітей матір не цікавиться, зловживає спиртними напоями. Всім необхідним дітей забезпечує родина рідного дядька дітей ОСОБА_5 , в якій створено всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. За час перебування дітей в родині ОСОБА_5 матір дітей жодного разу не відвідувала їх, не забезпечувала матеріально, не піклувалася про них та не виявила бажання повернути їх до себе в сім`ю.( а.с. 42-43)
В силу вимог ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
З наявним у справі висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав суд не погоджується з огляду на те, що він є недостатньо обґрунтованим саме щодо обраного способу захисту прав дітей - позбавлення батьківських прав їхньої матері.
Аналіз доказів справи приводить до висновку про те, що відповідачка, маючи трьох дітей, виховуючи їх сама, опинилася у складному життєвому становищі.
Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дитини.
Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідачку, як позбавлення її батьківських прав.
Суд вважає, що для правильного врахування інтересів дітей у справі, що розглядається, слід виходити із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Згідно з ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вина, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до п.п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з абз. 2 п. 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку, що позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав є передчасним, та у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав слід попередньо відмовити. Одночасно слід попередити відповідачку про необхідність вжити активних заходів щодо зміни ставлення до виховання дітей і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.
За вказаних вище обставин суд вважає за необхідне надати відповідачці можливість реалізувати її право на особисте виховання її дітей. Разом з тим, суд попереджає відповідачку, що у разі продовження протиправної поведінки вона буде позбавлена батьківських прав.
При цьому, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_14 батьківських прав, та аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що на даний час відповідачка не довела того, що вона створила належні умови для проживання та розвитку дітей, не підтвердила суду того, що її спосіб життя є безпечним для життя та здоров`я дітей, не виявила бажання повернути дітей до своєї сім`ї.
Зважаючи на це, в інтересах дітей, необхідно тимчасово відібрати їх у відповідачки та передати їх рідному дядьку - ОСОБА_5 .
Відповідно до частини 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
В силу частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, суд стягує з відповідачки аліменти на трьох дітей у розмірі, заявленому позивачем, що складає 1/2 частину з усіх доходів відповідачки, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Позивач звільнений від сплати судового збору в силу п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». В силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 155, 164, 170, 171, 180, 182-184 СК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги органу опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відібрати від їх матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без позбавлення її батьківських прав, і передати дітей їхньому рідному дядьку ОСОБА_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тупичів Городнянського району Чернігівської області, аліменти на користь та утримання її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідачки, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову, з 25.11.2021 і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1816,0 грн судового збору.

Рішення може бути переглянуте Городнянським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою до Городнянського районного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 20.05.2022.

Суддя Лиманська М.В.