УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про відмову у відкритті провадження

01.11.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення дошлюбного прізвища, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить відновити прізвище позивача ОСОБА_1 на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.06.2022 року по цивільній справі №295/2068/22 позовну заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між сторонами.

Крім цього встановлено, що ухвалою від 05.10.2022 року по справі №295/2068/22 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додатково рішення, якою останній просив після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача ОСОБА_1 на дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , оскільки така позовна вимога в позові не заявлялася.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист порушених і оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ і організацій гарантується їх правом на звернення у встановленому порядку з вимогою до компетентного органу, наділеного юрисдикційними функціями, розпочати діяльність по розгляду і вирішенню справи зі спірних правовідносин.

Позов - це цивільний процесуальний засіб, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду з метою здійснення правосуддя у справах, що виникають у спорах з цивільних, сімейних, трудових, житлових, авторських та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У суді порушується не спір, а цивільна справа (відкривається провадження у справі), органом захисту є суд, процесуальним засобом захисту є рішення, а позов є тільки засобом порушення судової діяльності на здійснення правосуддя, тобто процесуальним засобом реалізації права на судовий захист.

Позов у цивільному судочинстві - це вимога заінтересованої особи до суду про здійснення правосуддя у цивільних справах на захист прав та інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою. У такій вимозі до суду вміщується також вимога до відповідача. Елементи позову: предмет, підстава, зміст.

Предметом позову є та його частина, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити судове рішення (спірне право позивача та спірний обов`язок відповідача). Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком позивача і відповідача. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Предмет позову характеризується певним змістом, а в багатьох випадках і окремим об`єктом. Тому необхідно відрізняти предмет позову в його безпосередньому розумінні від матеріального об`єкта або матеріального предмета позову.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру, на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність. Це факти з приводу подання позову, які покликані обґрунтувати необхідність захисту прав чи інтересів позивача.

Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

При цьому відсутня вимога законодавства щодо необхідності вирішення судом питання щодо відновлення дошлюбного прізвища.

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, не обґрунтувала неможливість змінити свого прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне у встановленому порядку через органи ДРАЦС, отже з позову взагалі не вбачається в цій частині порушення її прав, їх оспорювання чи невизнання.

Таким чином, вимога про відновлення дошлюбного прізвища не може вважатися вимогою по суті справи.

Крім того, необхідно звернути увагу, що згідно пп. 22 п. 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом №52/5 від 18.10.2000 року Міністерством юстиції України, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Тобто, вирішення питання стосовно зміни прізвища на дошлюбне відноситься до компетенції органу ДРАЦС.

Враховуючи зазначене, предмет та підставу позову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що він не може бути розглянутий в межах цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України позивачу слід роз`яснити, що вирішення питання стосовно зміни прізвища на дошлюбне відноситься до компетенції органу ДРАЦС.

Керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 113 СК України, ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 4, 19, 186, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення дошлюбного прізвища відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман