Справа № 128/1849/19
УХВАЛА

17 листопада 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. від розгляду цивільної справи № 128/1849/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться вищезазначена цивільна справа, по якій проводиться підготовче провадження.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2021 було задоволено клопотання позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про призначення експертизи та призначено у справі № 128/1849/19судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; до отримання висновку експертизи провадження у справі було зупинено, а матеріали цивільної справи № 128/1849/19 надано в розпорядження експерта.

15.03.2021 від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді, яка обґрунтована тим, що 12.03.2021 ОСОБА_1 отримала від її представника - адвоката Коваленка В.В. копію ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2021 про вирішення клопотань сторін, призначення експертизи та зупинення провадження у справі. Вона вважає, що мають місце обставини, які вказують на те, що головуюча у справі Карпінська Ю.Ф. прямо і незаконно надає перевагу у справі позивачу за первісним позовом та відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 , тому не може розглядати дану справу та підлягає відводу. У вересні минулого року ОСОБА_2 подав до суду чергову редакцію своє позовної заяви (у справі їх вже три і щонайменше дві заяви про зміну предмету позову). В заявах ОСОБА_2 одночасно змінив і предмет і підстави своїх первісних вимог. Головуюча у справі Карпінська Ю.Ф. ухвалою від 17.11.2020 відмовила ОСОБА_2 у прийнятті такої редакції позовної заяви, вказавши на таке: «Позовна заява ОСОБА_2 (в редакції від 21.09.2020) та заява про збільшення позовних вимог, зміну предмету та підстави позову, подана через канцелярію суду 30.10.2020, є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви під час розгляду даної цивільної справи, по якій уже відкрито провадження, тому вони не можуть бути прийняті судом». Після цього позивач ОСОБА_2 подав до суду нову, фактично таку ж саму, заяву від 07.12.2020 про зміну предмету позову та зменшення (уточнення) ціни позову, де так само одночасно змінив предмет і підстави своїх первісних вимог - три з п`яти його нових позовних вимог по своїй суті є новим позовом, яке стосується поділу земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, вчиненого щодо неї її матір`ю ОСОБА_5 , і право на яке набуте нею ще у 1992 році внаслідок безкоштовної приватизації, що згідно ст. 57 Сімейного кодексу України не підлягає поділу як спільне майно подружжя. Головуюча у справі суддя Карпінська Ю.Ф. ухвалою від 14.12.2020 прийняла до розгляду такі нові позовні вимоги ОСОБА_2 , де є безпідставний відступ від рівності часток майна подружжя на його користь, забувши і про закон і про позицію ОСОБА_1 про недопустимість одночасної зміни предмету й підстав позову. Також ОСОБА_2 була надана чергова відстрочка по сплаті судового збору за його численні позовні вимоги з тих причин, що він, прикриваючись доглядом за старою матір`ю, не може працювати. При цьому ОСОБА_1 - матір трьох неповнолітніх дітей від шлюбу із ОСОБА_2 , і яких на даний час вона виховує одна, судовий збір за позовні вимоги сплатила повністю, хоч і мала законні підстави не на відстрочку, а на звільнення від сплати. У судовому засіданні 11.03.2021, в якому ОСОБА_1 була присутня, її представник заявив клопотання про залишення без розгляду нових позовних вимог ОСОБА_2 , викладених у його заяві 07.12.2020 про зміну предмету позову, так як позивач ОСОБА_2 такими вимогами знову одночасно змінив предмет і підстави свого первісного позову, вимагаючи від суду вирішити питання, які не мають жодного відношення до його первісного позову про поділ майна при розірванні шлюбу і повністю суперечать ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 12 ЦПК України. Але суддя Карпінська Ю.Ф. була непохитною у своїй «прихильності» до ОСОБА_2 і відмовила у задоволенні такого клопотання, призначила у справі експертизу і поставила експерту питання про варіанти проділу земельної ділянки, яка була подарована ОСОБА_1 її матір`ю, і не є спільним майном подружжя. Через нескінченні нові заяви з новими позовними вимогами ОСОБА_2 та їх незаконне прийняття суддею в цій справі відбувається затягування, що позбавляє ОСОБА_1 права на справедливий суд у розумні строки, адже у справі з липня 2019 року ще триває підготовчий розгляд. Враховуючи матеріали, які є у даній справі, та наведені вище обставини, ОСОБА_1 вважає, що головуюча суддя Карпінська Ю.Ф. надає перевагу у справі ОСОБА_2 . Така поведінка судді викликає у неї обґрунтований сумнів в її об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи. У зв`язку вищевикладеним ОСОБА_1 просить відвести суддю Вінницького районного суду Вінницької області Карпінську Ю.Ф. від розгляду цивільної справи № 128/1849/19.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дана заява про відвід судді була подана до Вінницького районного суду Вінницької області 15.03.2021. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2021 було зупинено провадження у справі, а матеріали цивільної справи № 128/1849/19 надано в розпорядження експерта. Оскільки заява про відвід судді надійшла після зупинення провадження у справі, вона судом не вирішувалась.

16.11.2022 з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулась цивільна справа № 128/1849/19 та 17.11.2022 поновлено провадження у справі № 128/1849/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, тому заява про відвід судді розглядається лише 17.11.2022.

Вивчивши заяву про відвід, оглянувши матеріали цивільної справи № 128/1849/19, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частинами другою та третьою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З системного аналізу положень закону убачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Водночас, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Суд констатує, що, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

З матеріалів справи убачається, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в обґрунтування свого відводу виражає недовіру судді та вказує, що суддя Карпінська Ю.Ф. прямо і незаконно надає перевагу у справі позивачу за первісним позовом та відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Такий висновок ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що суддя Карпінська Ю.Ф. ухвалою від 14.12.2020 прийняла до розгляду нові позовні вимоги ОСОБА_2 , де є безпідставний відступ від рівності часток майна подружжя на його користь, забувши і про закон і про позицію ОСОБА_1 про недопустимість одночасної зміни предмету й підстав позову, а також відмовила в задоволенні клопотання її представника про залишення без розгляду нових позовних вимог ОСОБА_2 , викладених у його заяві 07.12.2020 про зміну предмету позову, так як позивач ОСОБА_2 такими вимогами знову одночасно змінив предмет і підстави свого первісного позову, вимагаючи від суду вирішити питання, які не мають жодного відношення до його первісного позову про поділ майна при розірванні шлюбу і повністю суперечать ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 12 ЦПК України.

Отже твердження відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про надання суддею Карпінською Ю.Ф. переваги іншій стороні зводяться лише до того, що ОСОБА_1 не згодна з процесуальними рішеннями судді.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, згідно з коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Суд зазначає, що підстави, на які посилається відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 як на підстави відводу судді, за «об`єктивним критерієм» не можуть бути розцінені як обґрунтовані підстави для відводу.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

Оскільки відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 на обґрунтування заявленого відводу судді Карпінської Ю.Ф. не надано суду переконливих доказів, які б вказували на передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставини, однак суб`єктивна її впевненість в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації його права на справедливий суд, то відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод зазначені обставини виключають участь цього судді в розгляді справи.

Суд не може погодитись з доводами відводу, адже суддя Карпінська Ю.Ф. ні прямо, ні опосередковано не заінтересована в результаті розгляду справи, не надає перевагу одній із сторін, але наявність недовіри до судді, яка склалась в учасників справи, свідчить про наявність сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, тому з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду вбачаю підстави для задоволення заяви про відвід.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм та практики Європейського суду з прав людини, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що заява відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. від розгляду цивільної справи № 128/1849/19 підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням заяви про відвід права учасників не порушуються.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. від розгляду цивільної справи № 128/1849/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Відвести суддю Карпінську Ю.Ф.від розгляду цивільної справи № 128/1849/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Матеріали цивільної справи №128/1849/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна при розірванні шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді Вінницького районного суду Вінницької області у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА