Справа 752/3683/22
провадження № 2-о/752/209/22
УХВАЛА

24.05.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що, останню, слід визнати неподаною та повернути заявнику за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2022 року, заяву було залишено без руху, та надано заявнику строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня отримання ухвали. Запропоновано заявнику подати документи та виправити недоліки, зазначені в мотивувальній частині даної ухвали, а саме: подати суду посилання на докази фактичного місця проживання на території Голосіївського району міста Києва за вказаною в заяві адресою. Роз`яснено, що в разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто заявнику зі всіма доданими документами

Копію зазначеної ухвали судді було направлено заявнику для належного виконання.

Однак, недоліки, викладені в ухвалі судді від 10.03.2022 року, усунуто не було, та будь-яких клопотань/заяв від заявника до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду із вказаною заявою, вважаю за необхідне заяву визнати неподаною та повернути заявнику, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, - визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко