КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/4902/2022 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

15 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддівСушко Л.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Даньшиної І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 29 листопада 2021 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2022 року колегією суддів Київського апеляційного суду прийнято постанову, якою апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

При цьому, питання, щодо розподілу судових витрат вирішено не було.

Представник ОСОБА_1 звернувся із двома заявами про ухвалення додаткового рішення, які були подані електронною поштою. Вказані заяви являються ідентичними за змістом, а тому розглядаються апеляційним судом, як одна.

Представник відповідача вказує, що наявні відповідні підстави стягнення із позивача судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу в розмірі 55 500 грн., а тому просить ухвалити додаткове рішення у справі.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що в провадженні Київського апеляційного суду перебувала дана справа.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_2 було залишено без задоволення.

Відповідачем при подачі відзиву було зазначено, щодо відшкодування судових витрат та вказано, що докази на підтвердження витрат понесених при розгляді справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

7 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 направив на адресу апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення із долученими доказами на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_3 долучив до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги, угоду укладену між сторонами з приводу порядку та строків виплати винагороди, а також акт прийому-передачі наданих послуг.

Представник ОСОБА_1 , просить стягнути на користь його довірителя витрати на правничу допомогу в розмірі 55 500 грн.

Колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу понесені відповідачем дійсно підлягають стягненню із позивача, оскільки в задоволенні позову було відмовлено, при цьому, сума витрат на правову допомогу визначена відповідачем є неспівмірною та необґрунтованою з огляду на складність справи.

При розгляді заяви про стягнення витрат на правничу допомогу суд має надати оцінку їх співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на незначну складність справи, порядок її розгляду, кількість проведених судових засідань, об`єм наданої інформації представником відповідача, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із обставинами справи.

Крім того, колегія суддів вказує, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а також включає послуги, які витікають одна із іншої та являються взаємопов`язаними.

Враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнути з позивача на користь відповідача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності ухвалення додаткового рішення, яким здійснити розподіл судових витрат сторін, при цьому заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, оскільки судові витрати підлягають стягненню із позивача в меншому розмірі, аніж визначено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: