Провадження № 2/641/1349/2022 Справа № 641/154/22
У Х В А Л А

17 січня 2022 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі № 641/154/22

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

про стягнення суми в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми сплачених грошових коштів за комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2002 року по 27.11.2021 року, у розмірі 49549 грн., витрати, понесені на поліпшення житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 20000 грн.

Вирішуючи питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розкриття змісту термінів і положень Конвенції та протоколів до неї міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини та їх використання під час розгляду конкретної справи є необхідним як наступна практика застосування міжнародного договору.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, зокрема, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, позовна заява про суми сплачених грошових коштів за комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі № 638/1988/17.

Предметом позовної заяви є зобов`язання, які випливають з відшкодування грошових коштів за комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2002 року по 27.11.2021 року, та витрат, понесених на поліпшення житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки вимоги позовної заяви про суми сплачених грошових коштів за комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території та поліпшення житлового приміщення виникли щодо нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , то з урахуванням висновків, викладених висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі № 638/1988/17, позовна заява має розглядатись за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, серед іншого, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Приймаючи до уваги викладене, цивільну справу належить передати на розгляд за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Керуючись: 27, 30, 31, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу передати на розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С. О. Ященко