Справа № 473/667/22
Провадження № 2/147/200/22
У Х В А Л А

іменем України

31 жовтня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Подолян Т. І.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Дудіна Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб, у залі суду в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дудіна Леоніда Володимировича про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 62517,25 грн. та судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 08.10.2021 він уклав з відповідачем договір позики, за яким передав йому грошові кошти у розмірі 62000 грн, що еквівалентно 2360 доларів США, про що ОСОБА_1 складено письмову розписку, в якій передбачено строк повернення боргу 01.12.2021. Вказував, що прострочивши свої зобов`язання відповідач повернув позивачу 08.12.2021 лише частину боргу в розмірі 4000 грн., про що свідчить банківська виписка від 15.02.2022. Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем з 08.12.2021 по день написання позову складає 2213 доларів США, що еквівалентно на дату подання позову 62517,25 грн. (2213 доларів США х 28,25). Позивач зазначає, що сума, яку заборгував відповідач є дуже великою та є єдиним заощадженням позивача, який є пенсіонером, оскільки відповідач жодним чином не виконує взяті на себе боргові зобов`язання і гроші не повертає, звернувся з цим позовом до суду.

18 квітня 2022 року, зазначена вище справа, надійшла за підсудністю до Тростянецького районного суду Вінницької області.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2021 року відкрито провадження по цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб.

11 серпня 2022 року надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, зокрема позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь заборгованість у розмірі 88188,05 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Заява мотивована тим, що в зв`язку з тим, що в країні воєнний час та економічна нестабільність на теперішній час курс долара значно збільшився, а гривня здешевіла, а тому з урахуванням курсу долара США з офіційного сайту Міністерства фінансів України (щодо середньозваженого курсу на міжбанківському ринку станом на 07.08.2022 долар США коштує 39,85 грн.) заборгованість станом на 07.08.2022 складає 2213 доларів США, що еквівалентно 88188,05 грн. (2213 доларів США х 39,85).

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника відповідача і був призначений на 12 вересня 2022 року.

12.09.2022 відповідач в судове засідання не з`явився, однак від його представника - адвоката Дудіна Л. В. надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та заявив про відкладення розгляду справи.

Зокрема в клопотанні зазначено, що ознайомившись зі змістом розписки від 01.12.2021, у представника виникли сумніви в тому, що вона написана російською мовою власноруч відповідачем ОСОБА_1 . За таких обставин, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для з`ясування чи дійсно відповідач підписував оспорювану розписку необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а тому виникає необхідність для призначення почеркознавчої експертизи. З урахуванням наведеного, представник відповідача просить суд призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення по якій доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що знаходиться за адресою: вул. В. Порика, 8, м. Вінниця, 21021, на вирішення якої поставити наступне питання: "Чи виконано рукописний текст "Расписка, я, ОСОБА_3 , ИНН НОМЕР_1 получил от ОСОБА_4 62000,00 грн. (шесдесят две тисячи гривни) что еквивалентно 2360 доларов США. Даную суму обязуюсь вернуть до 01.12.2021 год. 8.10.2021 г." та особистий підпис в розписці від 10.10.2021 ОСОБА_1 чи іншою особою?".

Також до суду, 23.09.2022 від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. У відзиві позивач заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача, вважає, що воно подане безпідставно, необгрунтовано та з порушенням процесуальних норм і вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав:

- що клопотання було подано до суду за межами строку встановленого ч.ч. 4, 5 ст. 277 ЦПК України, а майже через три місяці з дня відкриття провадження у цій справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання подане з порушенням процесуальних норм, так як у відповідача немає правових підстав для подання такого клопотання у порядку спрощеного позовного провадження;

- клопотання про призначення експертизи належить до заяв про забезпечення доказів, а до клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, всупереч вимогам ст. 117 ЦПК України, не додані документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала клопотання; документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу;

- у відповідача сумнівів, що розписка про отримання грошей в борг написана власноруч не ним, немає, він не заперечує, що брав борг у позивача грошові кошти та писав власноруч розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, даний факт вбачається з того, що прострочивши свої зобов`язання по розписці, ОСОБА_1 повернув ОСОБА_2 08.12.2021 частину боргу в розмірі 4000 грн., про що свідчить банківська виписка від 15.02.2022, яка є в матеріалах справи.

Таким чином, на думку позивача, сумнівів про те, що розписка написана відповідачем власноручно немає. Також позивач звертає увагу на те, що відповідачем не була оскаржена ухвала Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.04.2022 про забезпечення позову, що свідчить про те, що відповідач не заперечує проти боргу і не ставить під сумнів написання ним власноруч розписки.

Оскільки представником відповідача суду при поданні до суду клопотання про призначення експертизи не надано вільних та/або умовно-вільних зразків почерку та (або) підпису відповідача, як і не забезпечено присутності останньго в судовому засіданні для відібрання його експериментальних зразків почерку, відповідноі до положень абзацу першого пункту 1.6 глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, ухвалою суду від 27 вересня 2022 року судове засідання відкладено на 05.10.2022 та визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідача ОСОБА_1 .

Судове засідання, на підставі представника відповідача відкладалося і призначено на 31.10.2022.

Позивач в судове засідання 31.10.2022 не з`явився, однак 11.08.2022 подав клопотання про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та повідомити його про результати розгляду справи належним чином, відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні 31.10.2022 відповідач та його представник наполягали на задоволенні клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. Відповідач стверджує, що розписка написана не ним. На запитання суду щодо часткового погашення боргу в розмірі 4000 грн. на ім`я позивача, зазначив, що ці кошти перераховано за щебень придбаний у громадянина ОСОБА_2 . Відповідач стверджує, що він не отримував ухвалу суду від 19 квітня 2022 року про забезпечення позову і повідомив, що його рахунки не заблоковані.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення експертизи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в межах розгляду заявленого клопотання, доходить таких висновків.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з положеннямистатті 76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Як передбачено статтею 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Такий різновид експертизи, як почеркознавча, не належить до випадків обов`язковості призначення.

Крім того, відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно достатті 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно дочастин першої,другої тачетвертої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до ч.3 ст.182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Як встановлено з матеріалів справи, 21 червня 2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін призначено судове засідання на 20 липня 2022 року. Цією ж ухвалою направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками до неї та запропоновано надати відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та всі письмові і електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Також роз`яснено відповідачу, що згідно з ч.ч. 4,5 ст. 277 ЦПК україни, він не пізніше п`ятиденного строку з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі має право подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Повідомлено, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с. 37-38а).

Таким чином, суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та позовної заяви, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву та інших доказів на підтвердження своїх доводів чи заперечень, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

У встановлений строк відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався.

20.07.2022 від представника відповідача - адвоката Дудіна Л. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами (а.с. 41).

11.08.2022 розгляд справи з урахуванням клопотання представника відповідача - адвоката Дкудіна Л. В., щодо зайнятості в іншому засіданні та неможливості прибуття до Тростянецького районного суду Вінницької області, відкладалось на 12 вересня 2022 року (а.с. 50).

12 вересня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Дудіна Л. В. про призначення у справі почеркознавчої експертизи; також клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 65-66).

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, представнику відповідача - адвокату Дудіну Л. В. було відомо про наявність у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільної справи про стягнення боргу, отриманого на підставі розписки від 08.10.2021 у липні 2022 року. Також варто зазначити, що представник відповідача заявив клопотання про призначення експертизи у вересні 2022 року, тобто через три місяці після відкриття провадження у справі, разом з тим ані, відповідач, ані його представник не клопотали про поновлення чи продовження пропущеного процесуального 15-денного строку, встановленого судом.

На думку представника відповідача клопотання про призначення у справі експертизи може бути подане будь-коли, без будь-яких обґрунтувань щодо пояснення причин неподання такого клопотання раніше.

Суд не може погодитися з такими доводами учасника справи з огляду на таке.

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду, та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04 жовтня 2001 року у справі "Тойшлер проти Німеччини").

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Представник відповідача заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з порушенням строку, передбаченого ст. 83 ЦПК України, та не обґрунтував належним чином неможливість подання цього клопотання раніше з причин, що не залежали від нього.

Як зазначалось раніше судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду (в даному випадку з клопотанням про призначення експертизи) виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву, в свою чергу сторона відповідача не просила суд про поновлення строку чи встановлення додаткового строку з метою реалізації своїх процесуальних прав, натомість, вирішення питання про поновлення строку з власної ініціативи суду суперечитиме принципу диспозитивності та змагальності.

Доводи відповідача про те, що він не отримував, і як наслідок, не оскаржував ухвалу про забезпечення позову від 19.04.2022 спростовуються повідомленням про вручення поштового відправлення за №649.

При цьому, варто зазначити, що до повноважень судів не віднесено установлення фактичного місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Цивільний процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцем проживання, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місце проживання в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що ані ним ані відповідачем не отримано позовної заяви з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне. Згідно з відомостями АСДС за вихідним номером №473/667/22/3661/2022, 23 червня 2022 року на зареєстровану адресу місця проживання відповідача було направлено повістку, копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Все зазначене було направлено листом (поштове відправлення №118), який відповідно до відомостей з сайту "Укрпошта" було вручено ОСОБА_1 особисто 24.06.2022 (а.с. 38 а).

Крім того, статтею 43 ЦПК України закріплені, зокрема, права учасників справи: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з клопотанням в порядку ст. 103 ЦПК України.

Враховуючи, до уваги наведені вище обставини, а також строк реалізації прав сторін заявляти клопотання про призначення екпертизи, відповідачем пропущено, а представник відповідача не клопотав про поновлення чи встановлення додаткового строку для звернення з таким клопотанням, а також враховуючи, що призначення у справі почеркознавчої експертизи не віднесено до обов`язкових експертиз, суд вважає, що клопотання відповідача про призначення експертизи не підлягає задоволенню.

Разом з тим, доводи позивача заявлені у відзиві на клопотання про призначення експертизи, які фактично є запереченнями на клопотання представника відповідача, судом оцінюються критично, з таких підстав.

Нормами ЦПК України не містять заборони щодо реалізації учасниками провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, своїх процесуальних прав, в тому числі щодо призначення у справі судової експертизи. Клопотання про призначення експертизи в даному випадку заявлено в порядку ст. 103 ЦПК України з підстав, заперечень відповідача щодо написання і підписання розписки від 08.10.2021, що потребує спеціальних знань, а не в порядку ст. 117 ЦПК про забезпечення доказів, як про це зазначив позивач. Стосовно доводів позивача про те, що відповідач не заперечує написання ним власноруч розписки, спростовується поясненнями наданими в судовому засіданні відповідачем, явка якого була визнана судом обов`язковою. Щодо тверджень позивача про часткове погашення заборгованості в сумі 4000 грн., в якості погашення боргу за спірною розпискою, суд зазначає, що відповідач повідомив, що зазначені кошти перераховані ОСОБА_2 за щебінь.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 43, 48, 76, 83, 102-109, 120, 127, 182, 259, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дудіна Леоніда Володимировича про призначення почеркознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01 листопада 2022 року.

Суддя О. Г. Борейко