Провадження № 2/686/1772/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретарі судового засідання Лоб І.А.,

Сторони та інші учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- представник позивача ОСОБА_2 ,

- відповідач Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування обтяжень з нерухомого майна , -

в с т а н о в и в :

І Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування обтяжень нерухомого майна. Поданий позов обґрунтовує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2012 року, яке набрало законної сили 11.06.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ УКБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 15/11/2007/840-К/1033 від 15 листопада 2007 року в сумі 80 130.38 грн. та пеню в сумі 6382.73 грн.

. На виконання означеного рішення суду 19.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 19.11.2012 року.

14.02.2014 року Другим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було відкрите виконавче провадження за № 42064914 по стягненню з позивача заборгованості.

19.03.2014 року старшим державним виконавцем Дяком О.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі і всього нерухомого майна позивача.

20.03.2014 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11785006, державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ, було здійснено запис про обтяження за № 5052559 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, де предметом обтяження є все нерухоме майно позивача.

25.03.2015 року постановою державного виконавця виконавчий документ було повернуто стягувачу, ПАТ КБ «Надра», в зв`язку із відсутністю за боржником майна, на яке можна звернути стягнення. Таким чином, виконавче провадження № 42064914 від 14.02.2014 року було завершене, а виконавча дія звернення стягнення на майно боржника залишалася актуальною, так як при завершенні виконавчого провадження питання про звільнення майна з-під арешту не вирішувалося.

14.04.2016 року державним виконавцем Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було відкрите провадження № 50827069 з порушенням строків пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання (строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 25.03.2016 року).

01.07.2021 року постановою начальника Другого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МРУЮ (м. Хмельницький) Джубаби Д.О. про перевірку матеріалів виконавчого провадження було скасовано ряд постанов у виконавчому провадженні № 50827069, в тому числі про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2016 року.

01.07.2021 року державним виконавцем Купчевич Г.О. виконавчий лист № 2/2218/4436/2012, виданий 19.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом повернуто стягувачу без прийняття до виконання, про що ПАТ КБ «Надра» направлено відповідне повідомлення.

Станом на 02.08.2021 року відповідно до листа Другого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МРУЮ (м. Хмельницький) за № 49/49, згідно відомостей АСВП Другого ВДВС у м. Хмельницькому відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 не перебуває. При цьому надати належним чином завірену копію постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 19.03.2014 року відповідач не може, оскільки матеріали виконавчого провадження № 42064914 від 14.02.2014 року знищені у зв`язку із закінченням трирічного строку зберігання.

Наявність обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна станом на день подання цієї позовної заяви в значній мірі порушує права позивача як власника. Просить зняти арешту з всього нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області про накладення арешту та оголошення заборон про його відчуження від 19.03.2014 року.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд та справи за їх відсутності, позов підтримали та наполягають на його задоволенні з наведених підстав. В судовому засіданні 20.01.2022 року заявлений позов підтримав та просив задовольнити позов із викладених у заяві підстав.

Представник Другого відділу ДВС в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 26 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20 січня 2022 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами,Є встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно установлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2012 року, яке набрало законної сили 11.06.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 15/11/2007/840-К від 15 листопада 2007 року в сумі 80 130.38 грн., пеню в сумі 6382.73 грн. та судові витрати.

На виконання означеного рішення суду 19.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 19.11.2012 року.

14.02.2014 року Другим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було відкрите виконавче провадження за № 42064914 по стягненню з позивача заборгованості.

19.03.2014 року старшим державним виконавцем цього відділу Дяком О.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі і всього нерухомого майна позивача.

20.03.2014 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним реєстратором було здійснено запис про обтяження за № 5052559 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, де предметом обтяження є все нерухоме майно позивача.

25.03.2015 року постановою державного виконавця виконавчий документ було повернуто стягувачу, ПАТ КБ «Надра», в зв`язку із відсутністю за боржником майна, на яке можна звернути стягнення.

05.07.2021 року державним виконавцем Купчевич Г.О. виконавчий лист № 2/2218/4436/2012, виданий 19.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом повернуто стягувачу ПАТ КБ «Надра» без прийняття до виконання, що підтверджується відповідним повідомленням.

Тобто рішення суду залишилось не виконаним у зв`язку з відсутністю майна боржника.

Проте, до матеріалів справи позивач додала відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 24.05.2021 року зареєстрована квартира АДРЕСА_1 , з 15.11.2007 року зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , зареєстровано 25.11.2012 року 15/1000 будівлі гуртожитку по АДРЕСА_3 загальною площею 1569,0 кв.м., житловою площею 962,7 кв.м.

Станом на 02.08.2021 року відповідно до листа Другого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного МРУЮ (м. Хмельницький) за № 49/49, згідно відомостей АСВП Другого ВДВС у м. Хмельницькому відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 не перебуває. При цьому надати належним чином завірену копію постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 19.03.2014 року відповідач не може, оскільки матеріали виконавчого провадження № 42064914 від 14.02.2014 року знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Наявність обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна підтверджується також інформаційною довідкою № 270470147 від 13.08.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Позивач звернулася з позовом до Другого відділу ДВС м. Хмельницький та вважає, що накладеним арештом на все нерухоме майно, що належить їй на праві власності порушуються її права як власника. Будь-які виконавчі провадження станом на час розгляду справи про стягнення з ОСОБА_1 відсутні, що підтверджується листом від 02.08.2021 року за № 49/49. Вказані обставини об`єктивно підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 13.08.2021 року.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5).

Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із статтею 383 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Згідно із статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частини третя та четверта статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або за постановою державного виконавця.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні, і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статтей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Відповідно до положень статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV і роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» (з наступними змінами) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України 2004 року.

Підставою обтяження майна позивача є постанова від 19.03.2014 року, винесена державним виконавцем державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в рамках виконавчого провадження ВП № 42064914 від 19 березня 2014 року з примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 15/11/2007/840-К/1031 в розмірі 80 130,38 доларів США, пеню в сумі 6 382,73 грн. та 3 219,0 грн. судових витрат Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено статтею 41 Конституції України, статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України.

В силу частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, тому заява ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України 2004 року.

Тому із наведених підстав позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,13,76,81,89,265,288,289 ЦПК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 16, ЦК України,

У х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про зняття арешту з усього нерухомого майна шляхом скасування запису про арешт нерухомого майна, який зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером обтяження 5052559, внесеного на підставі постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 19.03.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22.01.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

Відповідач: Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), , місце знаходження м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 13/2.

Третя особа: ПАТ КБ «Надра», місце знаходження м. Київ, вул. Артема, 15,

Суддя :