Справа № 456/3932/21
Провадження № 2/456/299/2022
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 18.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 1242, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову покликається на те, що позивачем 28 липня 2021 року було отримано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука В.І. про відкриття виконавчого провадження № 65986157 від 06.07.2021 з виконання виконавчого напису № 1242 від 18.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Згідно вказаного виконавчого напису, позивач має сплатити 20 539,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 12839, 00 грн. - проценти за користування кредитом, 600,00 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що за договором про надання споживчого кредиту № 3287280 від 03 грудня 2020 року, укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «УМ Факторинг» код ЄДПРОУ 40274286 позивач має сплатити 7 000,00 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 12839, 00 грн. процентів за користування кредитом, 600 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Однак, жодних договорів, в тому числі нотаріальних, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» позивач не укладав, кредитних рахунків не відкривав, кредитних коштів не отримував. Жодних письмових звернень від відповідача, щодо виконання будь-яких зобов`язань він не отримував та не погоджував ані суми боргу, ані суми штрафних санкцій. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Пунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису додається: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Зважаючи на те, що укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, також беручи до уваги наявний спір щодо вказаної заборгованості, наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходило.

Представник позивача адвокат Гошовська О.В. в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності.

Позиція відповідача: представник відповідача ТзОВ «УМ Факторинг» в судове засідання не з`явилась, однак 10.05.2022 на адресу суду надійшла заява представника відповідача «УМ Факторинг» Ан І.М. про визнання позовних вимог щодо визнання виконавчого напису №1242 від 18.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. таким, що не підлягає виконанню та вимог зі стягнення сплаченого судового збору.

Позиція третіх осіб: третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернулись на адресу суду 01.10.2021 та 26.01.2022 з відміткою «вручено», крім того, про призначення судових засідань на 26.10.2021, 10.01.2022, 10.02.2022, 15.03.2022, 18.04.2022 та 13.05.2022 третю особу було повідомлено шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилась, однак 26.11.2021 на адресу суду надійшла її заява про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.08.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2021 клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гошовської О.В. задоволено та вирішено витребувати в Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) документи та матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1242 від 18.06.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «УМ Факторинг» заборгованості в розмірі 20539,00 грн.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.01.2022 закрито підготовче засідання у справі та справу призначено до судового розгляду.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії виконавчого напису, такий вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 18.06.2021 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «УМ Факторинг», на підставі договору факторингу №1 від 06 вересня 2019 року та реєстру прав вимог №12 від 09.06.2021, відступлені до ТОВ «УМ Факторинг» (код за ), юридична адреса: 04060, м. Київ, вул. Ризька, будинок 73-Г, офіс 7/1, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 по 09.06.2021. Сума повної заборгованості складає 19939,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7100 грн.; проценти за користування кредитом 12839 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 600 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 20539 (двадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень) /а.с.8/.

06.07.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем винесено постанову ВП № 65986157 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №1242 від 18.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020 на загальну суму 20539,00 грн./а.с. 9/.

21.07.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем, винесено постанову ВП № 65986157 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №1242 від 18.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020 на загальну суму 20539,00 грн. /а.с.10/.

22.07.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем, винесено постанову ВП № 65986157 про арешт майна боржника, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №1242 від 18.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020 на загальну суму 20539,00 грн. /а.с.11/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню».

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «УМ Факторинг», на підставі договору факторингу №1 від 06 вересня 2019 та реєстру прав вимог №12 від 09.06.2021, відступлені до ТОВ «УМ Факторинг». Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 по 09.06.2021. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 20539,00 грн.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що 06.07.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем винесено постанову ВП № 65986157 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №1242 від 18.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020 на загальну суму 20539,00 грн.

Також, 21.07.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем винесено постанову ВП № 65986157 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №1242 від 18.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020 на загальну суму 20539,00 грн.

Також, 22.07.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем винесено постанову ВП № 65986157 про арешт майна боржника, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №1242 від 18.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 3287280 від 03.12.2020 на загальну суму 20539,00 грн.

Слід зазначити, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначив, що розмір заборгованості, визначений відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису не є безспірним.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Згідно п.п.2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 7 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 18.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 і Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Суд звертає увагу, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2021, витребовувалися в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1242 від 18.06.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «УМ Факторинг» заборгованості в розмірі 20539,00 грн.

На виконання даної ухвали 26.11.2021 на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни надійшли копії матеріалів нотаріальної справи щодо виконавчого напису від 18.06.2021 за реєстровим номером №1242, з огляду яких встановлено, що кредитний договір №3287280 про надання споживчого кредиту від 03.12.2020 укладено у простій письмовій формі та не було нотаріально посвідчено.

Крім того, слід зазначити, що відповідач визнав позов, про що було подано на адресу суду відповідну заяву, в якій представник відповідача ТзОВ «УМ Факторинг» Ан І.М. не заперечує щодо задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису №1242 від 18.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Авентус Україна», право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «УМ Факторинг» 20539,00 грн. таким, що не підлягає виконанню та не заперечує щодо стягнення з відповідача судового збору.

На підставі ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908, 00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати виконавчий напис від 18 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі №1242 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» грошових коштів у розмірі 20539 (двадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 /дев`ятсот вісім/ грн.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська