Справа № 676/4876/17
Номер провадження 4-с/676/8/22
УХВАЛА

09 листопада 2022 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

з участю секретаря судового засідання Білої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу ДВС в місті Кам`янці - Подільському Кам`янець - Подільського району Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ілик О.В, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу ДВС в місті Кам`янці - Подільському Кам`янець - Подільського району Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ілик О.В, заінтересована особа - ОСОБА_2 в якій просить визнати нечинними і скасування актів державного виконавця від 26 січня і від 11 лютого 2022 року , повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 28 квітня 2022 року , про зобов`язання державного виконавця Ілик О.В. прийняти постанову про закриття виконавчого провадження № 68085139 у випадку нескасування судом повідомлення від 28 квітня 2022 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 скаргу підтримали і пояснили, що рішення суду про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 виконати неможливо зв`язку з тим, що судом не встановлено порядок користування житловим приміщенням. з цих підстав він не пустив 26 січня 2022 року ОСОБА_2 в будинок. Пізніше він в веранді будинку встановив двері, оскільки боявся дворових собак. 11 лютого 2022 року ніхто до нього в двері квартири не стукав. Акти державного виконавця від 26 січня 2022 року і від 11 лютого 2022 року підлягають визнанню нечинними і скасуванню. Поняті, які вказані в актах, не були присутні під час виконання рішення про вселення. З цих підстав також підлягає визнанню нечинним і скасуванню повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 28 квітня 2022 року. У випадку нескасування судом повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 28 квітня 2022 року відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» слід зобов`язати державного виконавця прийняти постанову про закриття виконавчого провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечують проти задоволення скарги і пояснили, що скаржник не виконує рішення суду про її вселення в житлове приміщення. 26 січня 2022 року і 11 лютого 2022 року вона з державним виконавцем та понятими приходили до квартири АДРЕСА_1 для виконання рішення про її вселення. 26 січня 2022 року ОСОБА_1 двері відкрив, однак не пустив їх в квартиру. 11 лютого 2022 року коли прийшли для вселення, то побачили, що у веранді були встановленні додаткові двері, які були зачиненні і вони не могли потрапити в квартиру. Поняті в цей час знаходились на вулиці і на територію подвір`я не заходили. Коли вони повертались з подвір`я, то складали акт про те, що вселення не відбулось.

Державний виконавець, ОСОБА_5 , в судовому засіданні просить в задоволенні скарги відмовити. 26 січня 2022 року і 11 лютого 2022 року вона з ОСОБА_2 приходили до квартири АДРЕСА_1 для виконання рішення про її вселення. 26 січня 2022 року ОСОБА_1 двері відкрив, однак не пустив їх в квартиру. 11 лютого 2022 року вже були встановленні додаткові двері до квартири , вони стукали в двері, однак ОСОБА_1 двері не відчинив. В зв`язку з цим ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності в виді штрафу. Так, як в виконавчому листі вказано, що про усунення перешкод в користуванні квартирою і про вселення, то вона не може закрити виконавче провадження в зв`язку з тим, що у виконавчому листі вказаний спосіб виконання про зобов`язання ОСОБА_1 не тільки усунути перешкоди, але й про вселення ОСОБА_2 в квартиру.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні дали показання, що вони були на вулиці , на подвір`я не заходили. Акти на вулиці складалися.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Судом встановлено, що 25 березня 2019 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_8 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_8 у квартиру АДРЕСА_1 .

10 січня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Відділу ДВС в місті Кам`янці - Подільському Кам`янець - Подільського району Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з приводу виконання даного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця від 11.01.2022 року відкрито виконавче провадження та встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 25 січня 2022 року.

З копії свідоцтва про зміну імені вбачається. що ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

11.01.2022 року було направлено повідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження.

26 січня 2022 року державним виконавцем було складено акт про те, що ОСОБА_1 не усунув перешкоди в користуванні квартирою , а тому було неможливо вселити ОСОБА_2 в спірне житлове приміщення.

11 лютого 2022 року державним виконавцем було складено акт про те, що ОСОБА_1 не усунув перешкоди в користуванні квартирою , а тому було неможливо вселити ОСОБА_2 в спірне житлове приміщення.

При відмові в задоволенні скарги в частині визнання нечинними і скасування актів державного виконавця від 26 січня 2022 року і від 11 лютого 2022 року суд враховує пояснення скаржника та його представника , в яких вони вказали, що визнання нечинними і скасування даних актів необхідно для вирішення питання про скасування в порядку адміністративного судочинства постанов про накладання штрафів в сумі 1700 гривень та 3400 гривень, те, що оскарження цих актів є неефективним способом захисту прав і законних інтересів скаржника , оскільки такі дії безпосередньо не створюють для позивача жодних юридичних наслідків і визнання їх неправомірними (незаконними) не призведе до відновлення його прав та законних інтересів у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. 2. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. 3. Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. 4. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. 5. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення. 6. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону.

При відмові в задоволенні скарги в частині зобов`язання державного виконавця Ілик О.В. прийняти постанову про закриття виконавчого провадження № 68085139 у випадку нескасування судом повідомлення від 28 квітня 2022 року суд враховує, що виконання судового рішення в частині усунення перешкод шляхом вселення в житлове приміщення можливе і без участі боржника, а ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено закриття виконавчого провадження тільки у випадку, якщо рішення суду, яке повинно бути виконане боржником особисто , ним не виконується.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскарження подання державного виконавця про вчинення кримінального правопорушення є неефективним способом захисту прав і законних інтересів , оскільки належним способом захисту прав і законних інтересів ОСОБА_1 є вирішення питання про закриття кримінального провадження відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного , керуючись ст. 258 260, 447 451 ЦПК України , суд, -

Ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання нечинними і скасування актів державного виконавця від 26 січня і від 11 лютого 2022 року , повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 28 квітня 2022 року , про зобов`язання державного виконавця Ілик О.В. прийняти постанову про закриття виконавчого провадження № 68085139 у випадку нескасування судом повідомлення від 28 квітня 2022 року відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О