Справа № 450/2593/17 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/4437/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликався на те, що 17.05.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 605/31-31, відповідно до п.1.1. якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12000,00 дол. Зобов`язання за кредитним договором позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором виникла заборгованість у розмірі 16052,32 дол.США, а саме: заборгованість за кредитом - 9303,23 дол. США; заборгованість за відсотками - 6749,09 дол. США, яку просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 16052,32 дол. США, а саме: сума заборгованості за кредитом - 9303,23 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 6749,09 дол. США.; витрати по сплаті судового збору у сумі 6128,39 грн. - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача АТ «Укрсоцбанк», з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не надав належної оцінки доказам, не вірно встановив факти, що мають істотне значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав, що банком не доведено факт видачі кредитних коштів, натомість, в підтвердження наявного боргу позичальника перед кредитором позивач надав розрахунок суми заборгованості станом на 26.07.2017 року, а інших доказів суд не витребовував.

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.03.2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Альфа-Банк» (правонаступника АТ «Укрсоцбанк») - Блажевський П.І.скаргу підтримав, з підстав наведених у ній, просив скаргу задоволити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що оскаржуване рішення вже було предметом судового розгляду та постановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 р. рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 16052,32 дол. США, а саме: сума заборгованості за кредитом - 9303,23 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 6749,09 дол. США.; витрати по сплаті судового збору у сумі 6128,39 грн.

Постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому судом касаційної інстанції зазначено, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки змісту укладеного сторонами договору кредиту, не досліджено поданий банком розрахунок заборгованості та не перевірено належність виконання відповідачем умов договору кредиту щодо повернення кредиту та процентів у розмірі та строки, визначені пунктами 1.1 та 2.4.1 договору. Встановлення настання обставин, зазначених у п. 4.5 договору кредиту, мають суттєве значення для з`ясування дати закінчення строку кредитування та права банку нараховувати проценти за цим договором. Під час нового розгляду справи суду належить врахувати дані обставини, надати належну оцінку розрахунку заборгованості, перевірити на предмет відповідності умовам договору кредиту розмір та строк внесення ОСОБА_1 кожного платежу на повернення кредиту та окремо процентів за його користування, надати оцінку обставинам щодо дострокового припинення строку кредитування та перевірити протягом якого періоду у банку існує право нараховувати проценти за користування кредитом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що 17.05.2007 року між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 605/31-31, відповідно до п.1.1 якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 12000 дол. США, що виражається за офіційним курсом НБУ та дату укладення договору у розмірі 60600,00 грн., зі сплатою 13 % відсотків річних та порядком погашення суми заборгованості згідно з графіком, встановленим п. 1.1.1 кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору кінцевим терміном повернення заборгованості є 17.05.2022 року.

Згідно із п.п. 2.1 2.3 Кредитного договору видача Кредиту проводиться шляхом видачі готівкових коштів на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору; моментом (днем) надання Кредиту вважається день видачі Позичальнику готівки в повній або частковій сумі Кредиту; моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору (а.с. 5-8).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача суду не надано та судом не здобуто доказів того, що позивачем виконано умови кредитного договору № 605/31-31, а саме п. 1.1 та п.2.1 зазначеного договору, при цьому вважав наданий позивачем розрахунок вимоги банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 605/31-31 від 17.05.2007 року не належним та допустимим доказом надання відповідачеві кредиту у розмірі 12000,00 дол. США.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

На думку колегії суддів, наданий банком розрахунок заборгованості із зазначенням його складових, який відповідачем не спростовано та не надано іншого розрахунку, який би підтверджував відсутність заборгованості останнього перед банком, є належним доказом, який підтверджує заборгованість відповідача за кредитним договором.

Крім того, 16.02.2010 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 605/31-31 від 17 травня 2007 року, за умовами якої сторони вирішили, у зв`язку із домовленістю про перенесення дати погашення основної суми кредиту та нарахованих відсотків по ньому, викласти п. 2.4 ст. 2 Договору кредиту в новій редакції, інші умови договору залишили незмінними.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що спростовують правильність рішення суду першої інстанції, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних мотивів.

Скасовуючи постанову апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що при новому розгляді справи апеляційному суду слід надати належну оцінку розрахунку заборгованості, перевірити на предмет відповідності умовам договору кредиту розмір та строк внесення ОСОБА_1 кожного платежу на повернення кредиту та окремо процентів за його користування, надати оцінку обставинам щодо дострокового припинення строку кредитування та перевірити, протягом якого періоду у банку існує право нараховувати проценти за користування кредитом

Тому, враховуючи мотиви, викладені судом касаційної інстанції у постанові від 20 жовтня 2021 року, а також приймаючи до уваги, що станом на 25.07.2010 року (внесення відповідачем останнього платежу на погашення відсотків) заборгованість відповідача перед банком складала: 9803,38 дол.США заборгованості за кредитом та 610,25 дол.США заборгованості за відсотками, з яких після поданого банком розрахунку позичальником сплачено 3962,85 дол.США в рахунок погашення заборгованості по відсотках та 500,6 дол.США в рахунок погашення заборгованості за кредитом, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума, що становить (9803,38 дол.США + 610,25 дол.США) - ( 3962,85 дол.США+500,6 дол.США) = 10413,63 дол.США 4463,45 дол.США = 5950,18 дол.США.

З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») 5950,18 дол.США заборгованості за кредитним договором № 605/31-31від 17.05.2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») задоволити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») 10413,63 дол.США заборгованості за кредитним договором № 605/31-31від 17.05.2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та відповідачем ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О. Я. Мельничук