Справа № 305/1806/20
Провадження по справі 2/305/72/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Центр надання адміністративних послуг Великобичківської селищної радипро визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Позовні вимоги мотивує тим, що він являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Приватизувати земельну ділянку, він не має змоги, оскільки являється пенсіонером, а дана процедура є досить дороговартісною та фінансово непосильною для нього, а будинок є дуже старим. Відповідно до будинкової книги в житловому будинку зареєстрований він. як власник та за його згодою, як члени його родини, наступні особи: ОСОБА_3 , 1948 року народження (дружина), ОСОБА_4 , 1971 року народження (дочка), ОСОБА_5 , 2004 року народження (онук), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (онук), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (правнук) та ОСОБА_2 , 1970 року народження (колишній зять, відповідач по справі). Однак відповідач з 2017 року в будинку АДРЕСА_1 не проживає та навіть не з`являвся в ньому. Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області шлюб між його дочкою та відповідачем розірвано. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, а виписатись добровільно він не бажає, в нього, як власника будинку виникають проблеми з оформленням житлової субсидії, чим об`єктивно порушуються його права. На підставі наведеного просив визнати ОСОБА_2 , таким що втратив право користування житлом, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку у вказаному житловому будинку.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_8 від 24.11.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі Орган реєстраціїї Лужанської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, як третю особу,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Призначено підготовче засідання на 24.12.2020. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.05.2021, підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.07.2021, залучено до участі в справі центр надання адміністративних послуг Великобичківської селищної ради, як правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органу реєстраціїї Лужанської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області.

Позивач, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 11.02.2022 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання жодного разу не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Центру надання адміністративних послуг Великобичківської селищної ради, в судове засідання не з`явився. Представник великобичківської селищної Ради, ОСОБА_9 22.02.2021 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Вивчивши матеріали справи, суд, прийшов до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за №1058 від 16.11.2020.

Згідно записів у домовій книзі, у вказаному житловому будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , 1947 року народження, ОСОБА_3 , 1948 року народження, ОСОБА_4 , 1971 року народження, ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач по справі ОСОБА_2 , 1970 року народження.

Пред`являючи позов до суду, позивач посилався на те, що йому на праві влсності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , натомість відповідач не бажає у добровільному порядку виписатися із належного йому житлового будинку.

Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

При розгляді цивільної справи суд керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності.

Суд не бере до уваги, як належний та допустимий доказ права власності позивача на житловий будинок, свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, оскільки таке не зареєстровано відповідним чином у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У матеріалах справи відсутній відповідний Витяг про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, або свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Центр надання адміністративних послуг Великобичківської селищної ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Центр надання адміністративних послуг Великобичківської селищної ради, місцезнаходження: смт Великий Бичків, вул. Грушевського, №108, Рахівського району, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма у часниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк