Справа № 454/2965/18 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/404/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Вищого професійного училища №11 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища №11, третя особа директор Вищого професійного училища №11 м.Червонограда ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Вищого професійного училища №11 м.Червонограда «Про вивільнення працівників» від 30.08.2018 року № 30-к/3 в частині звільнення по п.1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 з роботи 30.08.2018 року, поновити ОСОБА_1 на роботі у Вищому професійному училищі №11 м.Червонограда на посаді викладача фізики, стягнути з Вищого професійного училища №11 м.Червонограда в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з 12.07.1984 р. по 15.12.1984 р. працював викладачем фізики в СПТУ - 62 (на даний час Вище професійне училище № 11). 01.09.1998 р. Червоноградське ПТУ № 62 реорганізовано в ВПУ № 11. У цей же день його переведено викладачем фізики у цьому училищі. Наказом від 31.08.2017 р. № 17-к/3 його вже було звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. Однак, постановою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 р. наказ № 17-к/3 від 31.08.2017 р. про звільнення визнано незаконним та скасовано та поновлено його на роботі у ВПУ № 11 м. Червонограда на посаді викладача фізики. На виконання рішення суду директором Вищого професійного училища №11 м.Червонограда видано наказ від 25.05.2018 р. № 14-к/З про поновлення його на роботі. Однак, вже 21.06.2018 р. на підставі наказу директора училища «Про вивільнення працівників» від 21.06.2018 р. № 22-к/З комісією по скороченню (вивільненню) працівників його вирішено попередити про наступне звільнення (вивільнення) з роботи по п.1 ст. 40 КЗпП України з 31.08.2018 р. (Протокол № 1 від 21.06.2018 р.), у зв`язку зі зменшенням контингенту учнів у навчальному закладі, що є наслідком зменшення кількості навчальних груп та призводить до зменшення загальної кількості годин педагогічного навантаження, яке передбачає зменшення нормативної чисельності посад викладачів. 22.06.2018 р. його письмово попереджено про наступне звільнення із займаної посади викладача фізики за п.1 ст. 40 КЗпП України 31.08.2018 р. В письмовому попередженні його звільнення обґрунтоване аналогічними мотивами, як і у вищевказаному наказі від 21.06.2018 р. № 22-к/З. 02.08.2018 р. первинною профспілковою організацією ВПУ-11 м. Червонограда надано згоду на його звільнення з роботи.

Наказом директора училища «Про вивільнення працівників» від 30.08.2018 р. № 30-к/З його звільнено з роботи з 30.08.2018 р. на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників.

З наказом не погоджується, вважає такий незаконним.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ «Про вивільнення працівників» від 30.08.2018 року № 30-к/3 Вищого професійного училища №11 м.Червонограда в частині звільнення по п.1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 з роботи 30.08.2018 року.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Вищому професійному училищі №11 м.Червонограда на посаді викладача фізики.

Стягнуто з Вищого професійного училища №11 м.Червонограда в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 162472 грн. 04 коп.. ( сума вказана без утримання податків й інших обов`язкових платежів).

Стягнуто з Вищого професійного училища №11 м.Червонограда на користь держави судовий збір в сумі 2724 грн 00 коп.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 5450 грн. 00 коп. звернуто до негайного виконання.

Рішення суду оскаржило Вище професійне училище №11.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права.

Наказ про звільнення ОСОБА_1 вважає законним, виданим з дотриманням усіх вимог законодавства.

Зазначає, що звільнення позивача з роботи є наслідком зменшення контингенту учнів у навчальному закладі, що є наслідком зменшення кількості навчальних груп та призводить до зменшення загальної кількості годин педагогічного навантаження, яке передбачає зменшення нормативної чисельності посад викладачів. 21.06.2018 року на виконання наказу №15-к/3 відбулося засідання комісії по скороченню (вивільненню) працівників. Згідно розглянутих особових справ, усього спискового складу викладачів ОСОБА_1 має менший рівень кваліфікації, ніж інший викладач предмету фізики та за дипломом не може викладати інші предмети, бо не має відповідної освіти. Продуктивність праці ОСОБА_1 є нижчою ніж іншого викладача фізики, що підтверджено атестаційним листом. Атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, а тому підлягає врахуванню при вирішенні питання при звільненні з роботи. Від запропонованих посад позивач відмовився.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта - ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, додатково зазначив, що ОСОБА_1 після звільнення з роботи влаштувався в загальноосвітню школу вчителем фізики.

Представник позивача ОСОБА_4 проти скарги заперечив. Зазначив, що на день звільнення ОСОБА_1 з роботи у відповідача була наявною вакантна посада гардеробника. Проти того, що позивач майже з часу звільнення працює вчителем в загальноосвітній школі не заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці.

І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у частині другій статті 42 КЗпП України.

Встановлено, що позивач працював у СПТУ 62 (на даний час Вище професійне училище № 11) з 12.07.1984 р. на посаді викладача фізики. Останні десять років з неповним педагогічним навантаженням.

Наказом директора училища «Про вивільнення працівників» від 30.08.2018 р. № 30-к/З ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням чисельності працівників.

З підстав скорочення чисельності працівників СПТУ-62 позивача звільнено вдруге.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом від 31.08.2017 р. № 17-к/3 позивача вже було звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників.

Та постановою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 р. наказ № 17-к/3 від 31.08.2017 р. про звільнення ОСОБА_1 було визнано незаконним та скасовано, поновлено його на роботі у ВПУ № 11 м. Червонограда на посаді викладача фізики. Наказом від 25.05.2018 р. № 14-к/З, виданого на виконання рішення суду, позивача поновлено на роботі у ВПУ № 11 м. Червонограда на посаді викладача фізики з 31.08.2017 р.

21.06.2018 р. (новий навчальний рік) у зв`язку зі зменшенням регіонального замовлення на підготовку робітничих кадрів на 2018-2019 н.р. та зменшення контингенту учнів у навчальному закладі, що є наслідком зменшення кількості навчальних груп і призводить до зменшення загальної кількості годин педагогічного навантаження, а також передбачає зменшення нормативної чисельності посад майстрів в/н, викладачів загальноосвітніх та спецпредметів, було створено комісію по скороченню (вивільненню) працівників.

Згідно Протоколу № 1 засідання комісії від 21.06.2018 р. вирішено попередити ОСОБА_1 про наступне звільнення (вивільнення) з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП України та запропоновано переведення на посаду електромонтера, слюсаря-ремонтника, за умови проходження курсів перепідготовки, перекваліфікації на іншу посаду.

21.06.2018 р. директором училища винесено наказ «Про вивільнення працівників», згідно якого ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення (вивільнення) з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП України та запропоновано переведення на посаду електромонтера, слюсаря-ремонтника за умови проходження курсів перепідготовки, перекваліфікації на іншу посаду

22.06.2018 р. на підставі Наказу директора училища «Про вивільнення працівників» від 21.06.2018 р. № 22-к/З ОСОБА_1 письмово попереджено про наступне звільнення з роботи з 31.08.2018 р. по п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі зменшенням нормативної чисельності посад викладачів та запропоновано зайняти вакантні посади електромонтера та слюсаря-ремонтника. Від переведення на вакантні посади електромонтера та слюсаря-ремонтника ОСОБА_1 відмовився.

02.08.2018 р. первинною профспілковою організацією ВПУ-11 м. Червонограда надано згоду на звільнення ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, районний суд виходив з того, що з тарифікаційного списку (а.с. 167-168) вбачається, що позивач має тривалий педагогічний стаж роботи, який становить 32 роки та 11 тарифікаційний розряд (станом на 2016-2017 навчальний рік), які є більшими, ніж в частини інших викладачів. Відповідачем не доведено, що саме ці працівники - викладачі, які залишились працювати, мають вищий рівень кваліфікації та продуктивності праці, ніж ОСОБА_1 . Наявність у позивача інших обставин, передбачених ч.2 ст. 42 КЗпП України, які надають право на переважне залишення на роботі, відповідачем не досліджувалось.

Суд вважав необґрунтованими доводи відповідача про відсутність у позивача переважного права на залишення на роботі під час проведення процедури вивільнення працівників у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, а відтак прийшов до висновку, що винесений відповідачем наказ про звільнення позивача з роботи є необґрунтованим.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з врахуванням регіонального замовлення на підготовку робітничих кадрів на 2018-2019 навчальний рік, зменшенням кількості професій, зокрема відсутністю замовлень на професії «Оператор комп`ютерного набору», «Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних», «Офіс-адміністратор» і як наслідок зменшення кількості навчальних груп, що призвело до зменшення чисельності викладачів на 2018-2019 навчальний рік, для визначення переважного права на залишення працівників на роботі відповідачем ВПУ-11 була створена комісія по скороченню (вивільненню) працівників.

Комісією було вивчено кваліфікаційний рівень кожного викладача та його списковий склад з метою визначення переліку працівників, які підлягатимуть звільненню на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, та розглянуто особові справи усього спискового складу викладачів і за результатами встановленого вирішено попередити саме працівників (викладачів) з професійно-теоретичної професії «Оператор комп`ютерного набору», «Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних» через відсутність навчальних груп з цієї професії. У зв`язку зі зменшенням контингенту учнів у навчальному закладі згідно поданої інформації по педагогічному навантаженню викладачів на наступний 2018-2019 та зменшенням годин фізики вирішено попередити про наступне вивільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1 - викладача фізики та ОСОБА_5 - викладача професійно-теоретичної підготовки обліковців з реєстрації бухгалтерських даних; запропонувати ОСОБА_1 переведення на посаду електромонтера, слюсаря-ремонтника за умови проходження курсів перепідготовки, перекваліфікації на іншу посаду, ОСОБА_5 - переведення на посаду електромонтера, слюсаря-ремонтника за умови проходження курсів перепідготовки.

Комісія врахувала також рівень кваліфікації ОСОБА_1 , який є нижчим, ніж має інший викладач фізики ОСОБА_6 , за дипломом вчитель фізики і математики, проатестований як викладач фізики, не може викладати інші предмети, бо не має відповідної освіти.

Зокрема, ОСОБА_1 має кваліфікаційну категорію викладач першої категорії, яку йому присвоєно у 1993 році, в подальшому атестації понад 25 років не проходив, кваліфікаційний рівень не підвищував.

Викладач фізики ОСОБА_6 , якому комісія надала перевагу у залишенні на роботі, є спеціалістом вищої категорії, має педагогічне звання «старший викладач».

Отже, комісією було вивчено питання освітнього рівня та кваліфікації кожного викладача ВПУ-11, можливість викладання інших предметів та зроблено висновок, що викладачі фізики та астрономії ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які працювали з неповним педагогічним навантаженням годин фізики, мають різну кваліфікацію.

Оскільки визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці і лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у частині другій статті 42 КЗпП України, суд прийшов до помилкового висновку, що відповідачем не доведено, що саме ці працівники - викладачі, які залишились працювати, мають вищий рівень кваліфікації та продуктивності праці, ніж ОСОБА_1 , а також те, що відповідачем не досліджувалось наявність у позивача інших обставин, передбачених ч.2 ст. 42 КЗпП України, які надають право на переважне залишення на роботі.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від переведення на вакантні посади електромонтера та слюсаря-ремонтника за умови проходження курсів перепідготовки, перекваліфікації. Крім того, доказів того, що станом на 30.08.2018 року - день винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КзПП України, у ВПУ-11 була вакантною посада гардеробника, матеріали справи не містять. Інформація про наявність сезонних вакантних посад, зокрема гардеробника, датована датою після винесення наказу про звільнення.

Після винесення наказу про звільнення, ОСОБА_1 не ініціював перед відповідачем питання про прийняття його на посаду гардеробника, про це ним не зазначалося ні у позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, а такий одразу після звільнення наказом № 23/к2 від 03.09.2018 року був прийнятий на посаду вчителя фізики Поторицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня з 05.09.2018 року, тобто фактично з моменту звільнення з ВПУ-11 м.Червонограда, ОСОБА_1 був працевлаштований, що не заперечили представники сторін в судовому засіданні.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вищого професійного училища №11 задоволити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищого професійного училища №11, третя особа директор Вищого професійного училища №11 м.Червонограда Білик Оксана Михайлівна про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра