ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2766/21

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/201/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Приліпко В.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 18.10.2021, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив усунути останнього від права на спадкування за законом 11/60 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 та визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 11/30 частин цих нерухомих об`єктів, а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_3 . Після смерті їхнього батька відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, 11/30 частин вказаного будинку з надвірними будівлями. 28.11.2009 ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 цю частину будинку й надвірних будівель, але рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26.01.2017 у справі № 750/7334/16-ц, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 17.07.2019, визнано недійсним укладений останніми 28.11.2009 договір дарування, у зв`язку з чим державним реєстратором скасовано реєстрацію права власності на 11/30 частин вказаного житлового будинку і надвірних будівель за відповідачем. За життя ОСОБА_3 заповіт не складав; до числа його спадкоємців першої черги належать тільки сторони у цій справі. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Але нотаріус 24.12.2020 прийняла постанову про відмову у його видачі у зв`язку з відсутністю в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно відомостей про зареєстроване право власності ОСОБА_3 на частину будинку, про яку йдеться, та наявністю реєстрації прав третіх осіб на неї. Незважаючи на те, що в указаному Реєстрі відсутні відомості про це право ОСОБА_3 , останній його мав у зв`язку з визнанням судом недійсним укладеного ним і ОСОБА_2 згаданого вище договору дарування від 28.11.2009. Позивач вважає, що відповідача слід усунути від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України. Так:

- останній ухилявся та відмовлявся від надання допомоги спадкодавцю, знаючи, що він перебував у безпорадному стані і потребував такої допомоги в силу свого похилого віку та стану здоров`я. Відповідач не цікавився життям і здоров`ям батька за період його проживання у позивача і не брав участі у похованні батька;

- ОСОБА_2 вчиняв протиправні дії відносно ОСОБА_3 , знущався з нього фізично і морально в період проживання ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 , забирав гроші, не давав їсти та в 2016 р. вигнав батька з цього будинку єдиного його житла, де останній був зареєстрований та жив все своє життя. Тому ОСОБА_1 забрав батька до себе в с. Стольне Менського р-ну, де батько проживав разом з ним останні роки перед смертю.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено; з позивача на користь відповідача стягнуто відшкодування судових витрат. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що:

- в судовому засіданні не встановлено факту перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача, враховуючи його проживання разом з позивачем;

- підстави для визнання права власності на 11/30 частин житлового будинку з надвірними будівлями за ОСОБА_1 відсутні, оскільки ця частина нерухомості є спадковим майном, що підлягає поділу між сторонами у рівних частинах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- суд не визнав за позивачем право власності на 11/60 частин нерухомості, що належала батькові сторін і які належать позивачу за правом спадкування після смерті батька та на які нотаріусом йому не видано свідоцтво про право на спадщину внаслідок відсутності реєстрації права власності спадкодавця на вказану нерухомість у Державному реєстрі речових право на нерухоме майно. Так, спадкодавець не встиг зареєструвати своє право власності на неї, оскільки на час розгляду справи про визнання недійсним укладеного спадкодавцем з відповідачем договору дарування Верховним Судом він (спадкодавець) помер. Відсутність реєстрації, про яку йдеться, унеможливлює оформлення позивачем спадкових прав у нотаріуса, але вона не може позбавляти спадкоємців права на частину успадкованого ними майна;

- ненадання ОСОБА_2 допомоги ОСОБА_3 під час його проживання в м. Чернігові до 2017 р. підтверджується відомостями про виклик швидкої допомоги, листами органів поліції, показаннями свідків;

- з 2017 р. батько проживав з позивачем, який опікувався ним та доглядав батька, однак останній також потребував допомоги і від відповідача;

- ОСОБА_2 не доведено неможливість надання ним посильної допомоги спадкодавцеві;

- безпорадний стан спадкодавця зумовлений його віком, адже він помер у віці 96 років і саме в силу вікових змін в поведінці і стані здоров`я (фізіологічних вікових змін) він потребував постійної цілодобової сторонньої допомоги. Батько дійсно мав здатність до мінімального самообслуговування, однак в силу похилого віку, безпорадності останні декілька років життя він вже не міг самостійно переодягнутися, випрати речі, приготувати їжу, помитися, придбати ліки. Надання йому сторонньої допомоги позивачем не виключає потреби батька в допомозі відповідача як сина та не звільняє останнього від обов`язку надання такої допомоги батькові;

- позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами та показаннями свідків. Тож в судовому засіданні доведено обставини та умови, за яких ОСОБА_2 слід усунути від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , зокрема безпорадний стан спадкодавця, потреба останнього в допомозі відповідача, розуміння відповідачем обов`язку надавати батькові допомогу для його існування, наявність у відповідача можливості її надавати та свідоме невиконання відповідачем цього обов`язку;

- ОСОБА_2 та його представником не доведено розмір витрат ОСОБА_2 на правову допомогу в сумі 8000 грн 00 коп.: відсутні докази оплати вказаної суми та розрахунку суми гонорару адвоката, що унеможливлює стягнення з ОСОБА_1 цієї суми.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 адвокати Скрипко-Бічук І.С. та Приходько О.С. підтримали апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_2 адвокат Кравченко В.В. просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Позивач та відповідач є синами спадкодавця ОСОБА_3 , який принаймні з 15.11.2006 мав І групу інвалідності і який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 96 років, що підтверджено копіями: посвідчення ОСОБА_3 про наявність у нього І групи інвалідності, яке видане 15.11.2006 Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26.01.2017 у справі № 750/7334/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування частини будинку, постанови приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Максак І.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2020 № 122/02/31 і свідоцтва про смерть відповідного змісту (арк. 27, 11-13, 26, 10 т. 1).

За життя ОСОБА_3 належало 11/30 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані у АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.07.1977, виданого відповідно до рішення виконкому Деснянської районної Ради депутатів трудящих № 268 від 29.06.1977 (арк. 17 т. 1).

Згідно з копією договору дарування від 28.11.2009, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібірін О.Г. за реєстровим № 306, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 вказану в попередньому абзаці нерухомість. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності № 24861719 від 21.12.2009, за ОСОБА_2 на підставі цього договору дарування зареєстровано право власності на нерухомість, яка на його підставі відчужувалася (арк. 14-15, 16 т. 1).

Згідно з копією інформації з Лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 26.09.2016 № 719, ОСОБА_3 за період з 14 січня по 23 лютого 2016 р. викликалась екстрена (швидка) медична допомога 4 рази за викликом самого ОСОБА_3 ; згідно з копією інформації цього ж закладу від 30.09.2016 № 736, екстрену (швидку) медичну допомогу за період з 01 березня по 22 вересня 2016 р. для ОСОБА_3 викликали 8 разів, з яких: сусіди 5 разів, перехожий 1 раз, сам ОСОБА_3 2 рази (арк. 29, 30 т. 1).

Принаймні з середини 2016 р. і до дня смерті спадкодавець мешкав разом з відповідачем у с. Стольне Менського р-ну Чернігівської обл., що випливає з наведених нижче доказів. Так:

- відповідно до копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 12.09.2016 № 613037/020, ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , перебував на обліку в цьому Управлінні з 08.12.2011 до 01.06.2016 у зв`язку з призначенням допомоги за надання соціальних послуг особі з інвалідністю І групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 63 т. 1);

- з копії висновку Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 25.07.2016 за зверненням ОСОБА_3 від 13.07.2016 щодо вжиття заходів до його сина ОСОБА_2 , який, на думку заявника, заволодів його будинком, вбачається таке. За цим зверненням було проведено перевірку, в ході якої з`ясовано, що ОСОБА_2 має всі законно оформлені документи на будинок по АДРЕСА_1 . У цьому висновку також зазначено, що на 13.07.2016 ОСОБА_3 мешкав у буд. АДРЕСА_2 , тобто за адресою, де згідно з позовною заявою мешкає позивач (копія висновку - арк. 28 т. 1);

- листом від 28.11.2016 ОСОБА_2 просив батька повернутися додому й повідомляв батька, що після приїзду його додому він дасть батькові ключі від будинку, оскільки ним - ОСОБА_2 поміняно поламаний ОСОБА_1 раніше встановлений замок на вхідних дверях до будинку. Цей лист ОСОБА_2 направлено у с. Стольне 28.11.2016, що підтверджується копією фіскального чеку ЧД УДППЗ Укрпошта (копія листа та фіскального чека про його відправлення арк. 58, 59 т. 1);

Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовленого на замовлення ОСОБА_3 23.02.2017 (копія цього паспорта на арк. 18-21 т. 1).

Згідно з копією листа ОСОБА_2 брату ОСОБА_1 , відправник повідомляє про розгляд вищевказаної справи про визнання договору дарування недійсним Верховним Судом та про необхідність поділу домоволодіння АДРЕСА_1 за взаємною домовленістю (арк. 60-61 т. 1). Лист направлений 23.10.2019 на адресу ОСОБА_1 у с. Стольне Менського р-ну Чернігівської обл., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про його вручення (арк. 62 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26.01.2017 у справі № 750/7334/16-ц, що вже неодноразово згадувалося вище, скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.11.2016 про відмову ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_2 й визнано недійсним укладений ними договір дарування 11/30 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані у АДРЕСА_1 , від 28.11.2009, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібірін О.Г. за реєстровим за № 306 (копія рішення на арк. 11-13 т. 1). В мотивувальній частині цього рішення, серед іншого, зазначено, що:

- необхідність отримання ОСОБА_3 сторонньої допомоги та догляду підтверджено в судовому засіданні у цій справі. Єдиним, хто міг надавати її ОСОБА_3 на той час, був ОСОБА_2 ;

- спірна частина будинку є єдиним житлом ОСОБА_3 і після укладення оспорюваного договору дарування він продовжував проживати в цьому будинку;

- ОСОБА_3 , укладаючи оспорюваний договір дарування, мав на меті укладення договору довічного утримання, оскільки він був особою похилого віку, з І групою інвалідності та за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги і догляду;

- наявність чи відсутність помилки неправильного сприйняття ОСОБА_1 фактичних обставин оспорюваного правочину, що вплинула на його волевиявлення під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, судом визначено не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в цьому житлі після укладення договору дарування.

З копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188175716 від 09.11.2019 вбачається, що державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 7/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями й спорудами, про які йдеться, скасовано 17.10.2019 на підставі постанови суду, серія та номер: 750/7334/16-ц, виданий 17.07.2019, видавник: Верховний Суд України; рішення суду, серія та номер: 750/7334/16-ц, виданий 26.01.2017, видавник: Апеляційний суд Чернігівської області; рішення суду, серія та номер: 750/7334/16-ц, виданий 09.11.2016, видавник: Деснянський районний суд м. Чернігова (арк. 22-25 т. 1).

Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2020 № 122/02/31, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Максак І.М. відмовлено ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_1 , у задоволенні заяви про видачу останньому свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю реєстрації за спадкодавцем в Державному реєстрі речових прав на згадане нерухоме майно та наявності реєстрації права третіх осіб на це майно (арк. 26 т. 1).

У висновку про вартість майна 11/30 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 зазначено, що ринкова вартість цього майна становить 209398 грн 00 коп. (арк. 31 т. 1).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , що видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Максак І.М. за реєстровим № 1472, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після смерті батька успадкували кожен по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,9487 га, що знаходиться на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області, кадастровий № :04:000:1345 (арк. 56 т. 1). ОСОБА_2 зареєстрував своє право на підставі цього свідоцтва, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2019 № 191983382 (арк. 57 т. 1).

Згідно з копією довідки про зареєстрованих у житловому будинку Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 07.04.2021 № 6013, виданої ОСОБА_2 (уповноважена ОСОБА_6 ), на 06.10.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 - з 22.05.1984 та ОСОБА_3 - з 04.12.1974, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та знятий з реєстрації 25.10.2018 (арк. 64 т. 1).

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком, розмір якої за листопад 2018 р. склав 1435 грн 00 коп., що підтверджується копією довідки цього Управління № НОМЕР_1 та копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 (арк. 66, 67 т. 1).

В справі наявні копії договорів про надання послуг з газо-, водо-, електропостачання і про надання телекомунікаційний послуг, укладених з ОСОБА_3 (арк. 69-73 т. 1) і ОСОБА_2 (арк. 74-77 т. 1); договір про надання послуг з вивезення та знешкодження побутових відходів від 23.11.2011 укладено з ОСОБА_2 ; за повідомленням ПАТ «Укртелеком», за абонентом ОСОБА_3 на 18.01.2019 наявна заборгованість у розмірі 327 грн 08 коп., у зв`язку з чим право цієї вимоги відступлено ТОВ «Росвен Інвест Україна» (арк. 68).

Відповідачем надані копії його медичних документів, а також медичні документи ОСОБА_2 (арк. 78-81, 114 (зворот), 117, 119 т. 1), ОСОБА_7 (арк. 82-90, 91 (зворот), 114 (зворот)-126, 136-138 т. 1), ОСОБА_8 (арк. 90-91, 117, 119), ОСОБА_9 (арк. 128-135, 139-140 т. 1), копію свідоцтва серії НОМЕР_3 про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої записані ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , (арк. 78 т. 1)

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Так як сторони є синами померлого ОСОБА_3 , то відповідно до ст. 1261 ЦК України вони відносяться до першої черги його спадкоємців за законом.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Встановлені у рішенні Апеляційного суду Чернігівської області від 26.01.2017 у справі № 750/7334/16-ц обставини, а саме похилий вік ОСОБА_3 , встановлення йому (за життя) І групи інвалідності та наявність у нього потреби за станом здоров`я сторонньої допомоги і догляду у сукупності з інформацією Лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» однозначно вказують на те, що ОСОБА_3 принаймні з 14.01.2016 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим він потребував піклування. Ці обставини доводять апеляційний суд висновку, що з вказаної дати і по дату смерті ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані.

Згаданим рішенням від 26.01.2017 у справі № 750/7334/16-ц також встановлено, що єдиним, хто міг надавати ОСОБА_3 допомогу на той час (на дату укладення оспорюваного у рамках тієї справи договору дарування 28.11.2009), був ОСОБА_2 . Таку допомогу останній надавав не довше ніж до середини 2016 р., що випливає зі змісту довідки Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 12.09.2016 № 613037/020, висновку Чернігівського відділу поліції від 25.07.2016 про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 від 13.07.2016 і листа ОСОБА_2 батькові від 28.11.2016.

Припинення надання ОСОБА_2 ОСОБА_3 сторонньої допомоги, догляду й піклування у середині 2016 р. спричинили переїзд останнього з єдиного свого житла на постійне проживання до ОСОБА_1

ОСОБА_2 розумів свій обов`язок щодо надання допомоги ОСОБА_3 , її необхідність для життєдіяльності останнього. Це випливає, крім іншого, з того, що він з 08.12.2011 до 01.06.2016 отримував допомогу за надання соціальних послуг ОСОБА_3 як особі з інвалідністю І групи, а також зі змісту його листів ОСОБА_3 від 28.11.2016.

Заперечення ОСОБА_2 , наведені у відзиві на позов і на апеляційну скаргу, судом відкидаються. Так:

- його твердження про примусову зміну ОСОБА_1 місця проживання ОСОБА_3 з АДРЕСА_1 є бездоказовим. Крім того, воно суперечить твердженням позовної сторони, сенсу рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26.01.2017 у справі № 750/7334/16-ц і сенсу звернення ОСОБА_3 до Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, який описано у висновку цього відділу від 25.07.2016;

- доказів надання ОСОБА_2 посильної допомоги ОСОБА_3 з середини 2016 р. по дату смерті останнього у справі нема. Крім того, твердження про надання йому ОСОБА_2 такої допомоги заперечується позовною стороною. До того ж у справі нема ні доказів, ні пояснення сторони відповідача, чому швидку медичну допомогу ОСОБА_3 у переважній більшості випадків, про які йдеться в інформації Лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 30.09.2016 № 736, викликали не ОСОБА_2 і члени його сім`ї, а сторонні особи;

- утримання ОСОБА_2 майна ОСОБА_3 , зокрема будинку АДРЕСА_1 , є окремим обов`язком ОСОБА_2 і членів його сім`ї, що передбачений ч. 3 ст. 156 ЖК України, так як згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 07.04.2021 № 6013 і витягом з паспорта ОСОБА_2 він з 22.05.1984 по цей час зареєстрований і проживає у названому будинку (арк. 64, 54 т. 1). Крім того, на ОСОБА_3 як на особу з інвалідністю внаслідок війни І групи поширювалася дія абз. 1 п. 5 і п. 6 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких він мав право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання;

- вищезгадані листи ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , направлені їм відповідно 28.11.2016 і 23.10.2019, тобто перший з них після ухвалення судом І інстанції рішення у справі № 750/7334/16-ц про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову й до ухвалення судом ІІ інстанції рішення про його задоволення, а другий з них після ухвалення судом касаційної інстанції рішення про залишення без змін рішення суду ІІ інстанції. Тож ці листи апеляційний суд не може розцінити інакше, як створення відповідачем штучних доказів неабияких перешкод з боку батька і брата у його взаєминах з кожним з них;

- з наявних у справі доказів не випливає, що ОСОБА_2 перебував у такому становищі, яке повністю унеможливлювало надання ним будь-якої (необов`язково матеріальної) допомоги ОСОБА_3 з середини 2016 р. по дату його смерті.

Перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані, його потреба в допомозі саме ОСОБА_2 , наявність у нього можливості її надання і ухилення ОСОБА_2 від надання такої допомоги ОСОБА_3 є сукупністю доведених у справі обставин, що відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, яке він набув після смерті ОСОБА_3 . Отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вимоги визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на 11/30 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 не можуть бути задоволені. Так, у постанові приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Максак І.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2020 № 122/02/31 зазначено, що під час реалізації пункту 3 гл. 7 розд. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виявлено реєстрацію прав третіх осіб на будинок АДРЕСА_1 та відсутність державної реєстрації права власності на нього за спадкодавцем ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав. У зв`язку з цим нею відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 (копія цієї постанови на арк. 26 т. 1).

Проте частина 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" приписує, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними, серед іншого, згідно з частиною 3 цієї статті. Ця частина (3) передбачає, що речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (п. 1), або якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (п. 2).

З копії свідоцтва про право особистої власності ОСОБА_3 на весь вищевказаний житловий будинок від 26.07.1977, видане Чернігівським міським відділом комунального господарства м. Чернігів, вбачається, що згідно з реєстраційним написом на цьому свідоцтві відповідного змісту право власності ОСОБА_3 на його підставі 10.08.1977 було зареєстровано у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації Чернігівського обласного відділу комунального господарства. Відповідно до написів на ньому нотаріусів, ОСОБА_3 22.08.1977 подаровано 3/10 цього будинку, а 26.12.2003 1/3 його частину (копія свідоцтва арк. 17 т. 1).

На 10.08.1977 була чинною Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966. Відповідно до п. 1 розд. 1 цієї Інструкції, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. З викладеного випливає, що станом на 10.08.1977 право власності ОСОБА_3 на будинок, про який йдеться, було належним чином зареєстровано. До того ж ні ЦК УРСР, ні всі інші нормативно-правові акти, що регулювали право власності на 10.08.1977, не передбачали, що таке право на жилий будинок з надвірними будівлями у його власника виникає з моменту державної реєстрації цього права.

З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.11.2019 № 188175716 (арк. 22-25 т. 1) вбачається, що державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 7/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 скасовано, про що вже детально зазначено вище. З цієї інформації також вбачається, що:

- наразі право власності на цей будинок зареєстровано: за ОСОБА_2 - на 1/3 його частину з 14.05.2004, за ОСОБА_4 на 3/10 його частин з 25.12.2009;

- право власності на 11/30 його частин до 20.12.2009 було зареєстровано за ОСОБА_3 , з 20.12.2009 до 16.10.2019 за ОСОБА_2 . З 17.12.2019 реєстрацію цього права ОСОБА_2 скасовано на підставі згаданих вище судових рішень і натепер право власності на цю частину будинку ні за ким не зареєстровано.

З наведеного у попередніх 4 абзацах випливає, що право власності ОСОБА_3 на дату його смерті має належне документальне підтвердження. Отож у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_3 на 11/30 частин житлового будинку АДРЕСА_1 спадкоємець ОСОБА_1 має право згідно із пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, звернутись до державного реєстратора прав на нерухоме майно, яким є також і приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Максак І.М., із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця, що було набуто останнім за життя. У свою чергу вона для видачі позивачеві свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на 11/30 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 зобов`язана відновити в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності останнього на майно, про яке йдеться у цьому абзаці, та видати позивачеві відповідне свідоцтво.

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2020 № 122/02/31 є незаконною. Так:

- відсутність державної реєстрації права власності на згадану нерухомість за спадкодавцем ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав не є перешкодою для оформлення ОСОБА_1 належних йому спадкових прав після смерті батька з причин і підстав, що вже описані вище;

- реєстрації прав третіх осіб на будинок АДРЕСА_1 , які перешкоджали б оформленню ОСОБА_1 у нотаріуса спадкових прав, що є об`єктом судового розгляду, не виявлено, виходячи з такого. Згідно з згаданою вище інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.11.2019 № 188175716, наразі право власності на цей будинок зареєстровано за ОСОБА_2 - на 1/3 його частину, яке ніким не оспорюється, за ОСОБА_4 на 3/10 його частин, яке теж ніким не оспорюється, а право власності на 11/30 його частин, що належали спадкодавцеві ОСОБА_3 , ні за ким не зареєстровано. Отже видача позивачеві нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на цю частину будинку нічиїх прав не порушить, оскільки частки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і частка, що належала ОСОБА_3 , не накладаються одна на одну і у сумі дорівнюють одному цілому об`єкту (1/3 + 3/10 + 11/30 = 10/30 + 9/30 + 11/30 = 1/1);

- посилання нотаріуса на пункт 3 гл. 7 розд. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (з наступними змінами), як на підставу відмови у видачі зазначеного вище свідоцтва є юридично неспроможним.

Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягти 2270 грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору - пропорційно до задоволеної частини вимог і за ставками судового збору, що встановлені підп. 2, 6 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (квитанції на арк. 1, 2, 208, 218 т. 1).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2021 року скасувати; позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом 11/60 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкодавця ОСОБА_3 .

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи:

- ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повну постанову виготовлено 14.11.2022.

Головуючий: Судді: