Провадження № 2-o/597/20/2022
Справа № 597/420/22

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"18" травня 2022 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Васильченко Віталій Васильович, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поділля Заліщицького району Тернопільської області, останнє відоме місце проживання с. Поділля Чортківського району Тернопільської області, початком безвісної відсутності вважати з 1 січня 2000 року.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без руху та надання заявниці строку для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Частиною третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до частини 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Заявниця ОСОБА_1 додано до заяви про визнання особи безвісно відсутньою копії письмових доказів які не засвідчені належним чином, а саме на копіях документів відсутній її підпис і дата такого засвідчення.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Заявницею ОСОБА_1 у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою не зазначено данні осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також інформацію про останнім місцем роботи (якщо таке було наявне) ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд під час підготовки справи до розгляду буде позбавлений можливості виконати вимоги ч.1 ст. 307 ЦПК України, а саме встановити коло осіб які можуть дати свідчення та зробити запити про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Таким чином, заявниці ОСОБА_1 необхідно надати належним чином засвідчені копії письмових доказів згідно вимог 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України (для суду і заінтересованих осіб), зазначити в заяві інформацію про осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування), останнє місцем роботи (за наявності) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, залишення вищезазначеної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Заявниці слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована, в першу чергу, на захист прав самого заявника та має на меті забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху, надавши заявниці строк для виправлення вищезазначених недоліків.

Одночасно суддя роз`яснює, якщо заявник у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 309 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається заявнику з усіма доданими документами.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає

С Суддя: В. В. Васильченко