Справа № 509/669/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жижки О.В.

секретаря Дімової І.А.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт Овідіополь, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2022 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 09.10.2010 року, актовий запис № 520; стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач у позовній заяві вказує, що з 2018 року стосунки між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 погіршились через відсутність поваги, непорозуміння у життєвих питаннях, у веденні спільного побуту, що призвело до постійних систематичних сварок на побутовому підґрунті. Відновлення та збереження сім`ї вже абсолютно неможливе. В листопаді 2019 року відповідач повідомив позивачу, що він йде з сім`ї до іншої жінки. З листопада 2019 року шлюбних та сімейних стосунків позивач з відповідачем не підтримує. Відповідно до свідоцтва про народження дитини відповідач ОСОБА_4 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . Позивач також зазначає, що щомісячні витрати на дитину складають 12 000,00 грн., а саме: витрати на харчування 3 500,00 грн, витрати на школу, групу подовженого дня, харчування в школі 2 000,00 грн, одяг та взуття 2 000,00 грн, ліки та вітаміни 1 000,00 грн, секція з плавання 1 300,00 грн, курси англійської мови 1 200,00 грн, додаткові уроки математики 1 000,00 грн. Позивач зверталася до відповідача з проханням забезпечити матеріально дитину, на що відповідач грубо вказував на обов`язок позивача забезпечувати дитину. Позивач не зможе самостійно забезпечити дитині належний рівень життя, оскільки на сьогодні є безробітною, що підтверджується копією трудової книжки. Працевлаштування позивача наразі є неможливим з причини частих хвороб дитини та вимушеного знаходження вдома з дитиною під час дистанційного навчання (3 місяці в 2020 році, 2 тижні в січні 2021 року, тиждень в жовтні 2021 року, 2 тижні в лютому 2022 року), та під час канікул. Відповідач забезпечує частково, в сумі приблизно 3 000,00 грн., а батько, який є здоровим та працездатним, має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 10 000,00 гривень щомісячно, оскільки неофіційно виконує роботи з монтажу систем кондиціювання та має дохід орієнтовано у розмірі 70 000,00 грн щомісячно. довідку про доходи надати не має можливості, адже офіційно не працевлаштований. Але позивачеві відомо, що відповідач виконує ці роботи разом зі своїм рідним батьком ОСОБА_6 , який зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Відповідно до даних КВЕД з Єдиного державного реєстру, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_6 є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, що підтверджує неофіційний дохід відповідача.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.07.2022 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з призначенням судового засідання на 08.08.2022 року.

03.08.2022 року, 10.08.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити, в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн. на місяць відмовити, визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивач жодних доказів на підтвердження понесених витрат на утримання дитини в зазначеному розмірі позивачкою не надав, також позивачка підтверджує, що вона не працює, участі в утриманні дитини в грошовій формі не приймає, так само, як не забезпечує фінансово сама себе. Відповідач надає кошти на утримання дитини. Позивач разом із донькою проживає в квартирі, право власності на яку зареєстроване за відповідачем і жодних суперечок щодо цього між відповідачем та позивачкою не було. Той факт, що батько відповідача зареєстрований фізичною особою підприємцем не підтверджує не лише факт одержання відповідачем, але й батьком. Відповідач припинив підприємницьку діяльність 21.07.2020 року. Відповідач не працює, його батьки є непрацездатними. Грошові кошти в достатньому обсязі у відповідача відсутні, що підтверджується виписками з карткового рахунку, з яких вбачається, що з 01.11.2019 по 28.07.2022 обсяг надходжень коштів 39509,46 грн.

Судове засідання 08.08.2022 було відкладене на 07.10.2022, у зв`язку з неотриманням відзиву.

23.09.2022 до суду надішли письмові пояснення позивача ОСОБА_3 , згідно яких вона надає суду копії чеків за серпень 2022 року на харчування, що в сумі складають 3 490 грн, копію чеку про оплату за секцію плавання (640 грн+340 грн = 980 грн за серпень 2022 року). Витрати на оплату комунальних послуг в середньому за 2021 рік складають 2 169, 37 грн, за 2022 рік 1 827,00 грн. Також позивач витратила 250 грн у вересні 2022 року на лікування дитини у стоматолога. Наразі дитина навчається дистанційно, та для забезпечення можливості навчання, дідусем з боку позивача було придбано планшет вартістю 9 299,00 грн, що є невід`ємною частиною навчання в умовах війни. Надається також копія чеку на часткове придбання одягу на суму 1 595,00 грн. На квитки з Туреччини додому було витрачено 13 000,00 грн. Позивач була працевлаштована весь час до 01.12.2020 та отримувала зарплатню, що підтверджується копією трудової книжки. Після звільнення позивач намагалася влаштуватися на роботу, саме тому знаходилася на обліку в центрі зайнятості. За період з 24.12.2019 по 28.08.2022 відповідачем було перераховано позивачеві 46 083,77 грн. Суд не може встановити розміру аліментів у частці від заробітку, оскільки відповідач не має постійного доходу та не має офіційного працевлаштування.

05.10.2022 до суду надійшло заперечення відповідача на письмові пояснення позивача, у яких він звертає увагу на те, що до розрахунку витрат на утримання дитини позивачкою включені витрати, які не пов`язані з її утриманням.

У судове засідання 07.10.2022 року представник відповідача не з`явився, проведення засідання було відкладене на 15.11.2022 для надання читабельних чеків представником позивача.

У судовому засіданні 15.11.2022 року представник позивача позов підтримав, представник відповідача просив шлюб розірвати та визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 09.10.2010 року, шлюб зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 520 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 26.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та складено актовий запис № 26990.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26.04.2017 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю на запит Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається ОСОБА_6 здійснює діяльність щодо монтажу водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний), ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №81815885 від 04.03.2017 ОСОБА_4 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з випискою по картці ОСОБА_3 від 29.08.2022 за період 01.01.2021 29.08.2022 загальна сума надходжень виплат Соціального фонду становить 15 851,61 грн.

Відповідно до виписки по окремим надходженням на картку ОСОБА_3 від 29.08.2022 за період 01.01.2019 29.08.2022 загальна сума надходжень становить 68 791,34 грн.

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , ОСОБА_7 має пенсію довічно, за віком.

Згідно з довідкою тимчасово за відсутність пенсійного посвідчення №33 від 24.07.2019р., ОСОБА_6 перебуває на обліку в Малиновському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Одеса, отримує пенсію за віком, довічно.

Відповідно до виписки з карткового рахунку ОСОБА_4 , з 01.11.2019 по 28.07.2022, усього надходжень коштів 39509,46 грн.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, суд вважає, що позивачем не додано доказів, що щомісячні витрати на дитину складають 12 000 грн., а відповідач має змогу на сплату аліментів у розмірі 10000,00 грн.

Деякі витрати, наявні у фіскальних чеках, доданих позивачем до матеріалів справи, не відносяться до витрат на утримання дитини, а саме на придбання кави 16.08.2022, корму для котів, шампуню для чоловіків, НОМЕР_6 .

Суд також не може взяти до уваги і чеки, з яких вбачається сплата за житло, зважаючи на те, що позивач проживає у квартирі, що належить відповідачу.

За таких обставин, зважаючи на те, що обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за доцільне задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 частково, розірвавши шлюб між позивачем та відповідачем, та стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави та 992,40 грн. на користь позивача.

Оскільки до суду не було надано доказів понесених позивачем судових витрат (витрат на правову допомогу) у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за наявності додаткових витрат на утримання дитини, позивач не позбавлений права звернення до відповідача з відповідним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184,191 СК України, ст.ст. 76-81,258,259,263,265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ) витрати на сплату судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ,) на користь Держави витрати на сплату судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований 09.10.2010 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 520.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15.11.2022.

Суддя О. В. Жижка