Провадження 2/311/684/2022
Справа № 311/16/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Василівського районного відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

В січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області в порядку цивільного судочинства з позовом до Василівського районного відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що вироком Василівського районного суду Запорізької області від 15.02.2012 року ОСОБА_1 було засуджено за ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На виконання вироку суду в частині конфіскації майна, що належить особисто ОСОБА_1 у прибуток держави, державним виконавцем на підставі виконавчого листа №1/802/66/2012 від 18.10.2012 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, було відкрито виконавче провадження №36668357, за яким накладено арешт на все майно, що належало боржнику на праві власності. 18.11.2013 року виконавче провадження суло завершене постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про зняття арешту боржника не приймалося.

Згідно з ч.1 ст. 2, ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був

покараний (стаття 2 КПК України).

Згідно зі ст.170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (ч.2 ст. 174 КПК України).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Тобто, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлюється ст.174 КПК України, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

У порядку, передбаченому ст.537 КПК України, суд має право вирішувати питання, які виникають під час виконання вироку, в тому числі про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, арешту, накладеного на майно засудженого на виконання вироку суду про конфіскацію майна.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2018 року у справі №202/5044/17 (провадження №14-119цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №636/959/16-ц (провадження №14-366цс18), від 12 грудня 2018 року у справі №640/17552/16-ц (провадження №14-418цс18), від 01 лютого 2021 року у справі №127/21463/19 (провадження №61-5915св20).

У цій справі арешт на спірне майно було накладено в порядку виконання вироку Василівського районного суду Запорізької області від 15.02.2012 року про конфіскацію

майна засудженого ОСОБА_1 , постановленому за правилами КПК України, відтак позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 186, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова