Провадження № 2/742/914/22
Єдиний унікальний № 742/1816/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громада м.Прилуки, в особі Прилуцької міської ради про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, визнати за нею - ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться за вище зазначеною адресою та земельну ділянку, що знаходиться за цією ж адресою, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться за цією ж адресою. ОСОБА_1 являюсь спадкоємцем згідно складеного спадкодавцем на випадок своєї смерті заповіту від 23.01.2016. В липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу з питанням оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, їй було відмовлено в оформленні спадщини в зв`язку з відсутністю її паспорті відмітки про реєстрацію місця проживання з Спадкодавцем, та рекомендовано визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - територіальна громада м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради у судове засідання не з`явилася, проте надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, ти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав.

За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31березня 1995року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Пунктом 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України також передбачено, що в разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав на те, що щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 (а.с.6). Який згідно відомостей у домовій книзі, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12)

Будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу придбав 23.09.2015 (а.с.13-14), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнопро реєстрацію права власності від 23.09.2015(а.с.15).

Згідно заповіту посвідченого нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу від 23.01.2016, запис в реєстрі під №157 вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів належний йому на праві власності житловий з господарсько-побутовими будівлям, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що знаходиться за цією ж адресою -ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7). Дані відомості також підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20.07.2022 (а.с.8).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 31.12.2015 вбачається, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.5).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у Спадковому реєстрі станом на 20.07.2022 - інформація відсутня (а.с.9).

Відповідно до довідкм Комітету самоорганізації населення №4 мікрорайону М`ятно-дослідної станції від 12.07.2022 за №3462 виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що у частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті її підопічного, за яким вона здійснювала догляд до смерті, ОСОБА_2 , на день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з померлим, за вищезазначено адресою зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 (проживала без реєстрації) здійснювала догляд за ОСОБА_2 . Інші особи, в тому числі малолітні та неповнолітні діти, за вищезазначеною адресою зареєстровані не були (а.с.10).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатової Л.Л. від 20.07.2022 за №192/01-16 вбачається, що на звернення ОСОБА_1 щодо подання заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживав постійно до дня смерті в АДРЕСА_1 та залишив на її ім`я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської обійсті Колодуб С.М. 23 січня 2016 року за реєстровим номером 157, вбачається, що пред`явлена нею Довідка від 12 липня 2022 року за номером 024/4-09№3462, не може бути прийнята нотаріусом в якості підтвердження фактичного прийняття спадщини, оскільки відсутня у її паспорті відмітки про реєстрацію місця проживання з Спадкодавцем, та рекомендовано визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку (а.с.16).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що остання знає позивачку ОСОБА_1 . Вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за ОСОБА_2 , оскільки він хворів та потребував постійного догляду. Також ОСОБА_4 вела його господарство до дня його смерті (а.с.29-30).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що вона знала ОСОБА_2 , оскільки проживала неподалік від нього та працює в магазині куди він приходив купувати продукти. Він їй особисто казав, що за ним доглядає жінка на ім`я ОСОБА_4 . Яка після смерті ОСОБА_2 здійснювала також його поховання (а.с.31-34).

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 , разом з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд вважає, що позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи, ту обставину, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 ніхто не прийняв, інших спадкоємців не має, та він склав заповіт на ім`я позивачки ОСОБА_1 , а нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1258, 1264 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12,13,60,81,89,141,263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до територіальної громада м.Прилуки, в особі Прилуцької міської ради (вул.Незалежності, 82, м.Прилуки, Чернігівська обл.) про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що знаходиться за цією ж адресою, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО