печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Дибі І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

На обґрунтування позову вказує, що 19 березня 2020 року о 15 год 05 хв ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 10.1 ПДР України, в м. Києві по вул. Є.Чавдар, буд. 3, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з мотоциклом Нondа СВR 600 RR, номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Позивач зауважує, що 17 квітня 2020 року Дарницьким районним судом м. Києва розглянуто справу № 753/5651/20 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в ході розгляду якої було встановлено вину останнього у скоєній ДТП та нанесенню пошкоджень його транспортному засобу.

Також ОСОБА_1 зазначає, що 21 березня 2020 року звернувся із відповідним повідомленням про ДТП до відповідача, як особи, якою застрахована відповідальність ОСОБА_2 .

Крім того, позивач вказує, що 14 квітня 2020 року ним проведено оцінку вартості матеріального збитку заподіяного йому, як власнику колісного транспортного засобу «Honda СВR 600 RR», номерний знак НОМЕР_2 , яка становить 143 707,63 грн.

Позивач зауважує, що 15 червня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 44 050,00 грн, а заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року в справі № 755/10187/20 стягнуто з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду в розмірі 46 207,63 грн, в тому числі 2 500,00 грн в якості витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження.

Посилаючись на викладене, та те, що залишок загальної суми невідшкодованої майнової шкоди становить 55 950,00 грн, просить ухвалити рішення, яким стягнути вказану суму з ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховика ОСОБА_2 в якості недоплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою судді Писанця В.А. від 23 липня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

16 листопада 2021 року на підставі розпорядження керівника апарату від 16 листопада 2021 року, у зв`язку з смертю судді Писанця В. А., здійснено повторний автоматизований розподіл та визначено суддю для розгляду справи та передано згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Бусик О.Л. від 17 листопада 2021 року прийнято до провадження матеріали вказаної цивільної справи.Призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін.

23 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Ільченко А.В. , в якому він просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що оскільки ремонт належного позивачу транспортного засобу є економічно недоцільним і вважається фізично знищеним, тому ОСОБА_1 було виплачено суму страхового відшкодування в повному обсязі, а саме: як різницю між ринковою вартістю мотоцикла до ДТП (101 700,00 грн), його вартість після ДТП (56 650,00 грн) та за вирахування встановленої у страховому полісі франшизи в розмірі 1 000,00 грн, що відповідає положенням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач подав до суду заяву, в якій справу просить слухати за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 березня 2020 року о 15:05 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 10.1 ПДР України, в м. Києві на вул. Є.Чавдар, буд. 3, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та вчинив зіткнення з транспортним засобом Нondа СВR 600 RR, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Також судом з`ясовано, що 14 квітня 2020 року позивачем проведено оцінку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Honda СВR 600 RR», номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до висновку № 179/04-20 від 04 травня 2020 року вартість матеріального збитку складає 143 707,63 грн, що відповідає його ринковій вартості, а вартість відновлювального ремонту - 146 918,58 грн.

Крім того, встановлено, що транспортний засіб марки «CHEVROLET NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП був застрахований у ТДВ СК «Альфа Гарант», яке в свою чергу 15 червня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 44 050,00 грн, що сторонами не заперечується.

Поряд із цим, із полісу № АО/5857237 від 22 серпня 2019 року вбачається, що страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн, а франшиза 1 000,00 грн.

При цьому, судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року в справі № 755/10187/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму майнового відшкодування в розмірі 46 207,63 грн.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Тобто відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до висновку № 179/04-20 від 04 травня 2020 року вартість матеріального збитку складає 143 707,63 грн, що відповідає його ринковій вартості, а вартість відновлювального ремонту - 146 918,58 грн. Вартість придатних залишків та визначення фізичного зносу не розраховувалися.

Обставини щодо розміру завданих позивачу збитків, який встановлено вищевказаним експертним висновком, стороною відповідача не заперечувалися.

Тобто експерт дійшов висновку про те, що відновлювальна вартість пошкодженого внаслідок ДТП і належного позивачу колісного транспортного засобу «Honda СВR 600 RR», номерний знак НОМЕР_2 є більшою ніж ринкова вартість аналогічного мотоцикла, тому його ремонт є економічно необґрунтованим.

Поряд із цим, з огляду на наданий представником ТДВ СК «Альфа Гарант» аварійний сертифікат 17-D/69/1 ринкової вартості в пошкодженому вигляді транспортного засобу «Honda СВR 600 RR», номерний знак НОМЕР_2 , становить 56 650,00 грн.

Вказані обставини позивачем не спростовано.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що «якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».

Враховуючи вказані вище факти та норми матеріального права, а також з огляду на відсутність згоди зі сторони позивача на визнання належного йому транспортного засобу фізично знищеним, і факт економічної необґрунтованості його ремонту, суд, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позивачу правильно ТДВ СК «Альфа Гарант» відшкодовано майнову шкоду в межах страхової суми в якості різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП та з урахуванням встановленої в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і стягнутої суми на відшкодування завданої майнової шкоди з винної особи ОСОБА_2 , що становить 42 350,00 грн=(143 707,63 грн ринкова вартість мотоцикла до ДТП - 43 707,63грн стягнута з винної особи матеріальна шкода>100 000,00 грн страхова сума) -1000,00 грн франшиза - 56 650,00 грн вартість транспортного засобу після ДТП, тобто відповідач сплатив ОСОБА_1 , більшу суму, ніж зобов`язаний відшкодувати.

Обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, яка розглядалася Дніпровським районним судом м. Києва, не мають преюдиційного значення для розгляду цієї справи, оскільки ТДВ СК «Альфа-Гарант» не брало участі в справі № 755/10187/20.

Таким чином, з огляду на те, що позивач не відремонтував транспортний засіб, і доказів фактичної сплати за відновлювальний ремонт суду не надав, тому права на стягнення з відповідача різниці між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди не має, оскільки у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, що і має місце в даному випадку (відповідно до висновку № 179/04-20 від 04 травня 2020 року вартість матеріального збитку складає 143 707,63 грн, що відповідає його ринковій вартості, а вартість відновлювального ремонту - 146 918,58 грн), тому ТДВ СК «Альфа Гарант» вірно здійснило страхове відшкодування позивачу в якості різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, тому правових підстав для задоволення позову не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 13, 81,141, 258, 263, 265,273, 280-282, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2022 року.

Суддя О.Л. Бусик