Ухвала

25 травня 2022 року

м. Київ

справа № 175/2774/17

провадження № 61-4532ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СНВ-Актив» про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року позов задоволено.

Визнано недійсними заяву серії НМО № 243600 від 09 серпня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хаткіною О. Л. за № 855 та акт прийому-передачі № 1 від 09 серпня 2017 року про передачу до статутного капіталу та у власність ТОВ «СНВ-Актив» квартири за адресою АДРЕСА_1 , житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :11:004:0237 за адресою АДРЕСА_2 .

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «СНВ-Актив» на вказану квартиру, житловий будинок та земельну ділянку.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, земельну ділянку кадастровий номер :11:004:0237 за адресою АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, автомобіль «Volkswagen Polo» 2007 року, державний номер НОМЕР_1 , автомобіль «Volkswagen Passat» 2011 року державний номер НОМЕР_2 .

Вирішено здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином (із відступом від рівності часток, присудивши ОСОБА_1 3/5 від загальної вартості майна подружжя, а ОСОБА_2 2/5 від загальної вартості майна): за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею 65.5 кв.м, житловою площею 41,3 кв. м; автомобіль «Volkswagen Polo» 2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_1 ; 52/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 236 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14; 52/100 частини земельної ділянки площею 0.08 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :11:004:0237, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14. За ОСОБА_2 визнано право власності на автомобіль «Volkswagen Passat» 2011 року, державний номер НОМЕР_4 ; 48/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 236 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14; 48/100 частини земельної ділянки площею 0.08 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :11:004:0237, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «СНВ-Актив» про визнання недійсними заяви серії НМО № 243600 від 09 серпня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хаткіною О. Л. за № 855 та акту прийому-передачі № 1 від 09 серпня 2017 року про передачу до статутного капіталу та у власність ТОВ «СНВ-Актив» квартири за адресою по АДРЕСА_1 , житлового будинку за адресою по АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :11:004:0237, розташованої за адресою по АДРЕСА_2 ; про скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «СНВ-АКТИВ» на квартиру за адресою по АДРЕСА_1 (запис про право власності №21816723 від 09 серпня 2017 року), на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_2 (запис про право власності 21798833 від 09 серпня 2017 року) та на земельну ділянку кадастровий номер :11:004:0231, розташовану за адресою по АДРЕСА_2 (запис про право власності 21799824 від 09 серпня 2017 року) закрито.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У травні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, в якій, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження до апеляційного суду.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Крім того, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарженняпостанови Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови було отримано 18 квітня 2022 року, проте доказів про дату отримання до суду не надано.

А тому, заявникові необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки,

що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду

з цим позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов містить дві вимоги немайнового характеру заявник за подання касаційної скарги має сплатити 3 363,20 грн (840,80 грн * 2 вимоги * 200%) та вимогу майнового характеру за подання касаційної скарги має сплатити 21 020,00 грн(2 102,00 грн * 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, до касаційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, в якій заявник посилається на складну фінансову ситуацію.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, суд дійшов висновку,

що відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але

не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх

чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними

чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати

на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, суд бере до уваги, предмет спору.

Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що узгоджується

із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом

і судом.

За таких обставин, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотанняпро відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова