РІШЕННЯ

іменем України

16 листопада 2022 рокуСправа №451/1103/22
Провадження № 2/451/490/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Мурин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1103/22 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

14 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Немилів Радехівського району (на той час) Львівської області помер його батько ОСОБА_3 , 1915 року народження, який постійно проживав в с. Немилів. До складу спадкового майна після його смерті, зокрема, входить належна йому земельна ділянка загальною площею 1,4844 га, яка складається з чотирьох земельних ділянок: площею 1,0652 га кадастровий номер :03:000:0394, площею 0,1179 га кадастровий номер :05:000:0021, площею 0,1240 га кадастровий номер :04:000:0042, та площею 0,1774 га кадастровий номер :03:000:0398, які розташовані на території Немилівської сільської ради Львівської області. Ця земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала його батькові на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №030244, виданого на підставі рішення XII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.08.2000 за номером 10822. За твердженням позивача, крім нього спадкоємців першої черги після смерті батька немає. Після смерті батька він звернувся з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в Радехівську державну нотаріальну контору, однак не зміг отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом саме на цю землю і отримав відмову, оскільки вказаний Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, згідно якого власником земельної ділянки був його батько ОСОБА_3 , виданий вже після його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином відсутній належний правовстановлюючий документ на це спадкове майно, з приводу чого йому рекомендовано звернутися в суд для оформлення права власності на земельну ділянку.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,0652 га кадастровий номер :03:000:0394, площею 0,1179 га кадастровий номер :05:000:0021, площею 0,1240 га кадастровий номер :04:000:0042, та площею 0,1774 га кадастровий номер :03:000:0398, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №030244, виданого на підставі рішення XII сесії демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.08.2000 за №10822, земельна ділянка площею 1,0652 га - ділянка 4 на плані зовнішніх меж земельної ділянки згідно державного акта, земельна ділянка площею 0,1179 га - ділянка 1 на плані зовнішніх меж земельної ділянки згідно державного акта, земельна ділянка площею 0,1240 га - ділянка 2 на плані зовнішніх меж земельної ділянки згідно державного акта, земельна ділянка площею 0,1774 га - ділянка 3 на плані зовнішніх меж земельної ділянки згідно державного акта, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).

14 жовтня 2022 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.39).

19 жовтня 2022 року суддя Семенишин О.З. постановила ухвалу про відкриття провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.1-2).

10 листопада 2022 року в підготовчому засіданні суд постановив ухвалу, відповідно до якої залучив до участі у справі 451/1103/22 співвідповідача - ОСОБА_2 (а.с.51).

Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Судовий збір просив з відповідачів не стягувати (а.с.49).

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Радехівської міської ради. Позовні вимоги визнає (а.с.42).

Відповідач - ОСОБА_2 - подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає (а.с.52).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною 4 статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статті 206-207 ЦПК України.

За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статей 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі статей 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 21.12.1999 Немилівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.27).

Згідно з даними, викладеними у довідці №468 від 10.11.2022, виданій старостою сіл Немилів, Пиратин, Синьків Радехівської міської ради Львівської області, констатовано, що на час смерті громадянина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ), та син ОСОБА_1 , який вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с.53).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №030244, виданого на підставі рішення XII сесії демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.08.2000 за №10822, встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,4844 га, що розташована на території Немилівської сільської ради.

Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки вищевказана земельна ділянка складається із чотирьох земельних ділянок: ділянка НОМЕР_3 площею 0,1179 га, ділянка НОМЕР_4 площею 0,1240 га, ділянка НОМЕР_5 площею 0,1774 га та ділянка НОМЕР_6 площею 1,0652 га (а.с.26-26 зворот, 35-35 зворот).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 25.07.2022 встановлено, що земельна ділянка площею 1,0652 га має кадастровий номер :03:000:0394 (а.с.6-9).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 22.07.2022 встановлено, що земельна ділянка площею 0,1179 га має кадастровий номер :05:000:0021 (а.с.11-13,15).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 21.07.2022 встановлено, що земельна ділянка площею 0,1240 га має кадастровий номер :04:000:0042 (а.с.16-18,20).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 20.08.2022 встановлено, що земельна ділянка площею 0,1773 га має кадастровий номер :03:000:0398 (а.с.21,23-25).

Вищевказане також підтверджують такі документи: - копія Витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.30); - копія Рішення XII сесії демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних тактів на право приватної власності на землю громадянам села Немилів Немилівської сільської ради» (а.с.31), копія Списку громадян, яким видається державний акт на право приватної власності на землю за рахунок земельних паїв по Немилівській сільській раді Радехівського району Львівської області (а.с.32-33), копія Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ №0111451 від 20 вересня 1996 року (а.с.34).

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70577318 від 09.11.2022 констатовано, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкривалася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.48).

Крім того, з копії Свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк НАН 776111), виданого 23 червня 2015 року ОСОБА_5 , державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, видно, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її син ОСОБА_1 (а.с.44, 45-45 зворот, 46-47).

Разом з тим, з листа №245/01-16 від 06.07.2022 видно, що в.о. завідувача Радехівської державної нотаріальної контори, повідомила позивачу, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки немає підстав, так як державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті його батька (а.с.28).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. 12, 229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст. 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до статті 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно з частиною 1 статті 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За змістом статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже прийняв спадщину.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 524, 525, 526, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 16, 328 ЦК України, ст. 81, 131 ЗК України, ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 200, 206-207, 223, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,0652 га кадастровий номер :03:000:0394, площею 0,1179 га кадастровий номер :05:000:0021, площею 0,1240 га кадастровий номер :04:000:0042, та площею 0,1774 га кадастровий номер :03:000:0398, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №030244, виданого на підставі рішення XII сесії демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.08.2000 за №10822, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 16 листопада 2022 року.