справа №176/1968/22
провадження №2-о/176/52/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Кучми В.В.,

за участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

заявниці ОСОБА_1

розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_3, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу де просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2020 року.

В обґрунтування посилається на те, що вона проживала з ОСОБА_2 з 2020 року як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займались благоустроєм квартири, в якій проживали, купували побутову техніку, оплачували рахунки, комунальні послуги. Крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, її чоловік спілкувався з її батьками та родичами, вона - з його. На жаль, ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік, ОСОБА_2 , молодший сержант, санітарний інструктор 3 взводу 2 роти 1 батальйону охорони, загинув внаслідок артилерійського обстрілу позицій військової частини. Враховуючи, що іншої можливості, окрім як звернення до суду, встановити юридичний факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу немає, вона змушена звернутись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з цією заявою. Підтвердження факту шлюбних відносин їй необхідне для отримання соціально-економічних пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством України для членів сімї загиблих (померлих) військовослужбовців.

Ухвалою від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи.

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_3 свого повноважного представника у судове засідання не направив про дату, місце та час повідомлявся належним чином будь-яких заяв, відзивів, клопотань суду не надав, у зв`язку з зазначеним суд визнає неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їхню відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заявниця у судовому засіданні свою заяву підтримала та суду пояснила, що з померлим ОСОБА_2 вона знайома ще зі школи близько 10 років. З квітня 2020 року вона почала спілкуватися з ОСОБА_2. ОСОБА_2 проживав у м. Кам`янському там винаймав житло та працював на Новій Пошті. ЇЇ син від попереднього шлюбу називав ОСОБА_2 батьком. Разом вони не проживали, бо знаходились у різних містах у зв`язку з роботою та заявниця мала квартиру у м. Жовті Води, яку самостійно утримує, але кожних вихідних їздили один до одного у гості, проводили разом свята. ОСОБА_2 дарував подарунки їй та її дитині. Заробіток вона мала більший ніж ОСОБА_2 . У лютому 2022 року ОСОБА_2 вступив до лав збройних сил та приймав участь у бойових діях в результаті російської агресії проти України. ОСОБА_2 приїздив у відпустку до неї. Картка для виплат ОСОБА_2 весь час знаходилась у його матері. Носильні речі ОСОБА_2 спочатку знаходились у м. Кам`янському у його квартирі, а після того як він пішов на службу, то його речі перевезли у м. Жовті Води, деякі речі знаходилась у неї, а решта у його матері.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про його смерть №411 зроблено Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області. (а.с.21)

Згідно із сповіщенням №23 від 01.08.2022 року, молодший сержант, санітарний інструктор 3 взводу 2 роти 1 батальйону охорони ОСОБА_2 загинув внаслідок артилерійського обстрілу позиції частини 30.07.2022 року. (а.с.20)

В судовому засіданні була допитана в якості свідка мати загиблого ОСОБА_2 - ОСОБА_11 , яка пояснила що її син зустрічався із заявницею близько 5 років. Вони знали один одного зі школи. Проживав син у м. Кам`янському, де і працював на Новій Пошті . Син з ОСОБА_1 планували жити разом, але війна змінила плани. Зароблені кошти син пересилав на картку бабусі, зараз ці кошти пішли на придбання їй будинку, оскільки вона не мала власного житла. Син збирав кошти на автомобіль. Коли син проживав у м. Кам`янському, він самостійно утримував квартиру і його речі знаходились там. Зараз речі ОСОБА_2 частково у неї, а частково у ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 відкликала своє клопотання про допит свідка ОСОБА_15 .

Суд, вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Постановою Верховного суду від 14 лютого 2018 року в справі 129/2115/15-ц визначено, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

В постанові ВС зазначив, що для визначення осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Із пояснень заявниці ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_11 ,судом встановлено, що заявниця за однією адресою спільно з загиблим ОСОБА_2 не проживала, спільного господарства не вели, планували у майбутньому створити сім`ю, тобто їх стосунки з ОСОБА_2 зводились до періодичних зустрічей та тимчасового часу проводження разом.

Тобто в ходів судового розгляду не було встановлено факту ведення заявницею та ОСОБА_2 спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а спільні фотокартки та додані до матеріалів справи банківські квитанції, роздруківки переписки не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.

Крім того, посилання заявниці на періодичне спільне проживання не є само по собі достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст. 74 СК без наявності інших ознак сім`ї.

Чинним законодавством України встановлено, що "сім`єю" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім`ї не існує спеціального порядку реєстрації.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя.

Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів та відсутність доказів проживання заявниці та загиблого ОСОБА_11 однією сім`єю, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту необґрунтованими.

Встановлення відповідного юридичного факту необхідно заявниці для отримання соціально-економічних пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством України для членів сім`ї (померлих) військовослужбовців.

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду не надано достатньо доказів для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 83, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_3, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 17.11.2022 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА