Провадження № 2/522/4383/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Зеленюк П.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що сторони не проживають однією сім`єю, вони мають різні погляди, які не співпадають.

Ухвалою суду від 09.08.2022 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 20.10.2022 року.

До суду 13.10.2022 надійшов відзив на позов від представника відповідача ОСОБА_3 , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву зазначено, що між подружжям ще можливо зберегти та відновити фактичні шлюбні відносини. З 01.06.2021 позивач, відповідач та їх син проживають разом м. Гамбург в Німеччині. Відповідач вважає, що причиною звернення до суду є конфлікт, який стався 01.03.2022 між ОСОБА_2 та матір`ю позивачки ОСОБА_4 , яка в лютому приїхала в м. Гамбург проживати до них та вже в квітні 2022 року вигнала його. Вважає, що розірвання шлюбу є не власною волею ОСОБА_1 , а вказівкою її матері. Відповідач любить дружина та сина та робить кроки для примирення з дружиною, сину буде краще рости в повноцінній сім`ї.

До суду 19.10.2022 надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 , яка вказує, що рішення про розірвання шлюбу вона приймала та приводом цього послугувало довготривала негативна поведінка відповідача до позивача. ОСОБА_2 хоче уникнути сплату аліментів та бажає отримувати аліменти від позивача, хоча сам працює. Ніяких спроб для примирення ОСОБА_2 не вчиняє, а навпаки проявляє агресивну поведінку у відношенні позивача. Після припинення шлюбних відносин позивачка, вказує, що нарешті відчула відсутність постійного тику, та разом з дитиною стали спокійні та веселі.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати в укриття як працівникам так і відвідувачам Приморського районного суду м. Одеси, судове засідання 20.10.2022 не відбулося та було відкладено на 27.10.2022.

У судовому засіданні 27.10.2022 представник позивача ОСОБА_5 підтримала заявлені позовну вимоги та просила задовольнити, розірвати шлюб між сторонами.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила надати строк для примирення сторін, заперечувала щодо розірвання шлюбу.

Щодо заяви відповідача про надання строку на примирення, суд відзначає наступне

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення.

Крім того, варто відзначити, що відзначення відповідача, що зростання сина сторін у повноцінній сім`ї буде кращим, не впливає на вирішення питання про примирення, оскільки шлюб є добровільною згодою жінки та чоловіка, а батьки піклуються про своїх дітей незалежно від того перебувають вони у шлюбі чи ні.

Суд не приймає до уваги анкету ОСОБА_2 розміщену на сайті знайомств, адже представник відповідача не підтвердила, що саме ним розмішена така анкета, а встановити власника такого облікового запису на сайті знайомств, встановити не можливо.

Втім, наявність чи відсутність анкети на сайті знайомств не є доказом необхідності надання сторонам строку на примирення.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання часу на примирення.

Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позов, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис №712, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 03.08.2022 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_7 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Суд враховує надану представником позивача переписку щодо утримання ОСОБА_1 її чоловіка ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, шлюбний союз фактично розпався, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, відповідач постійно знаходиться в довготривалих відрядженнях, даний факт має істотне значення.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Доводи ОСОБА_2 , що розірвання шлюбу є вказівкою матір`ю позивачки, а не її волевиявленням спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась, сторони не проживають разом з квітня 2022 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №712 від 10 червня 2016 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28 жовтня 2022 року.

Суддя В.Я.Бондар