Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1114/20 Головуючий у 1-й інст. Чуб І. А.
Категорія 20 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Житомирі справу №272/1114/20

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чуб І.А. у м.Андрушівка,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно, успадковане після смерті матері ОСОБА_3 , - житловий будинок АДРЕСА_1 , земельні ділянки: площею 0,25га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку площею 3,2983 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка 15.03.1994 склала заповіт на все майно на її користь. Позивач прийняла спадщину, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, але не може реалізувати спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2022 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельні ділянки: площею 0,25га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та площею 3,2983га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0382, розташовану АДРЕСА_2 , як на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2967грн.46 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що реєстрація права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 проведена відповідно до законодавства, внесено дані про будівництво до погосподарської книги, спадкове майно позивачкою не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спірні земельні ділянки не мають кадастрових номерів, не всі земельні ділянки сформовані. Позивачка не довела неможливості реалізувати спадкові права в позасудовому порядку.

У відзиві адвокат Пилипчук Д.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені на зазначені ними електронні адреси.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . За заповітом від 15.03.1994 вона заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого воно б не складалося в тому числі жилий будинок, що знаходиться в с. Корчмище, Андрушівського району, Житомирської області своїй дочці ОСОБА_4 у визначений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки Степківської сільської ради від 12.10.2020 року № 02-26/404 за ОСОБА_3 рахується житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 згідно запису погосподарської книги №8 за 2016-2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0316-1. Правоустановлюючі документи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не виготовлялися, що підтверджується довідкою КП "Бердичівське МБТІ" від 06.08.2020 року № 1087.

12.08.1993 Степківська сільська рада прийняла рішення №20а про передачу ОСОБА_3 у приватну власність земельних ділянок площею: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 773953 від 15 червня 2007 року ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 3,2983 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в АДРЕСА_2 .

Приватний нотаріус Андрушівського районного нотаріального округу Чистяков А.О. листом від 14.07.2020 роз`яснив позивачці, що не може видати свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів і недостатність інформації щодо спадкоємця ОСОБА_2 . Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не виносилась.

Згідно матеріалів спадкової справи № 17/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини звернулися дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.79-89). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом від 15.03.1994, який є чинний та ніким не скасований (а.с.83).

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на день відкриття спадщини не була непрацездатною особою, а тому не має права на обов`язкову частку у спадщині. Отже, позивачка є єдиним спадкоємцем.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 376 Цивільного кодексу України право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно переходить у порядку спадкування. Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Відповідно до ст.ст.22,23 Земельного кодексу України 1990 року право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Як передбачено ст.ст.81,116,125 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не набула право власності на земельні ділянки площею 0,25га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , вони не входять до складу спадкового майна і не є об`єктом спадкування.

Що стосується земельної ділянки площею 3,2983 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с.Степок, то право власності ОСОБА_3 на неї підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку і будь-які перешкоди для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку відсутні.

Суд першої інстанції порушив правила оцінки доказів, встановлені ст.89 ЦПК України, зробив висновки, які суперечать нормам матеріального права і безпідставно задовольнив вимоги про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Рішення в цій частині належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог, а також змінити рішення в частині судових витрат з урахуванням принципу пропорційності.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2022 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні права власності в порядку спадкування на земельні ділянки: площею 0,25га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та площею 3,2983га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0382, розташовану АДРЕСА_2 .

Змінити рішення в частині розподілу судових витрат. Зменшити розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 2967грн.46коп. до 742грн., а розмір витрат на правничу допомогу з 3000грн. до 750грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2837грн.70коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: