Справа № 750/7217/22
Провадження № 2/750/1584/22
У Х В А Л А

02 листопада 2022 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Маринченко О.А., розглянула позовну заяву Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и л а :

31 жовтня 2022 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

З позовної заяви та документів, доданих до неї, вбачається, що 19 квітня 2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавець), Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовник) та ОСОБА_1 (особа) укладено контракт № 151 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України. Термін дії контракту до 14 червня 2022 року.

Пунктом 3 вказаного контракту передбачено, що особа зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби від 10 червня 2019 року № 5/1409, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 за період з 18 серпня 2015 року до 17 червня 2019 року становить 69896 грн. 18 коп.

Наказом Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» від 16 січня 2021 року № 7/ОС/-21 у відповідності із Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та Законом України «Про Національну поліцію» звільнено із служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за власним бажанням лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» 22 січня 2021 року.

12 березня 2021 року між Академією Державної пенітенціарної служби (Академія) та ОСОБА_1 (боржник) було укладено договір № Р-1 про відшкодування витрат з розстроченням платежу, відповідно до умов якого кредитор та боржник домовилися про розстрочення відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, що виникли у боржника перед кредитором на підставі контракту № 151 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України від 19 квітня 2018 року.

Станом на 18 жовтня 2022 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед Академією державної пенітенціарної служби по договору № Р-1 від 12.03.2021 складає 22276 грн. 18 коп.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, який перебував на публічній службі, у вищому навчальному закладі, оскільки він звільнився зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу, Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (стаття 1 цього Кодексу).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

При цьому, у постанові від 12 грудня 2018 року в справі № 804/285/16 Велика Палата Верховного Суду з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі № 461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року в справі № 820/5761/15, та зазначила, що вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

За таких обставин, вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 186, статтями 258-260, 353, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Роз`яснити Академії Державної пенітенціарної служби, що розгляд справи за вказаним позовом відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко