Справа №295/2206/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира:

у складі головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Конончук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПрАТ СК «ПЗУ Україна», страховик) про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 09 липня 2021 р., вона, ОСОБА_1 уклала із ПрАТ СК «ПЗУ Україна» договір страхування подорожуючих за кордоном.Страховий платіж, нею, ОСОБА_1 було сплачено під час укладення договору.11 липня 2021 р., вона, ОСОБА_1 вибула з території України до Федеративної Республіки Німеччини, де 25.08.2021 р., з нею стався страховий випадок нестабільна стенокардія, з підозрою на інфаркт, каретою швидкої допомоги вона, ОСОБА_1 було доставлено до найближчого медичного пунктув м. Мінден. Внаслідок проведених обстежень, та проходження необхідного курсу лікування нею, ОСОБА_1 було витрачено близько 2 592,31 євро. Всі наявні документи які підтверджують даний факт було подано в страхову компанію.Після завершення курсу необхідного лікування 28.08.21 р., ОСОБА_1 прибула на територію України, про що свідчить відмітка у закордонному паспорті.За лікування було сплачено 2 592,31 євро (за курсом НБУ станом на 16.02.2022 р. 83 005,76грн.).16 вересня 2021 р. вона, ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. Справу було зареєстровано за номером 3091. 12.01.2022 р. від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було отримано відповідь про те, що відсутній медрапорт первинного огляду, та у виплаті страхового відшкодування було відмовлено.

Просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ПрАТ СК «ПЗУ Україна») (04053, м Київ, вул. Січових Стрільців б. 40. ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у розмірі 83 005 (вісімдесят три тисячі п`ять грн.) 76 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ПрАТ СК «ПЗУ Україна») (04053, м. Київ. вул. Січових Стрільців, б. 40. ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП. НОМЕР_1 ) витрати пов`язані з перекладом у сумі 500.00 грн. (а. с. 1-5).

07 липня 2022 р. представник позивача направив до суду уточнену позовну заяву в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4 800 грн. (а. с. 70-75).

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог обгрунтовуючи їх наданими суду доказами.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Направив до суду 17.06.2022 р. відзив, зі змісту якого заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу за відсутністю представника відповідача. Між тим, в обгрунтування своєї позиції у відзиві вказав, що 11.07.2021 р. позивачка (страхувальник) ОСОБА_1 виїхала до Німеччини. 25.08.2021 р.була госпіталізована до лікарні із підозрою на інфаркт. На лікування ОСОБА_1 самостійно витратила 2 592,31 євро, що підтверджується наданим рахунком.28.08.2021 р. позивачка повернулася до України, 31.08.2021 р. зателефонувала до Асистуючої компанії ВаІt Аssistanсе Ltd, яка зазначені у Договорі страхування із повідомленням про настання страхового випадку та 16.09.2021 р. звернулася до страховика із письмове заявою про виплату страхового відшкодування в якості компенсації за понесені витрати лікування.

Таким чином, страховику про подію, що сталася зі страхувальником 25.08.2021 р. стало відомо вже після повернення із-за кордону застрахованої особи та після звернення до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із письмовим повідомленням про подію, що містить ознаки страхової.

Після аналізу документів, що були надані ОСОБА_1 до заяви, страховиком була надана відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування через невиконання страхувальником умов Договору страхування, а також не подання страхувальником документу, який би свідчі про встановлений діагноз ОСОБА_1 та призначені методи лікування.

Станом на 17.06.2022 р., позивач не надавала до страховика медичний рапорт первинної огляду, або будь-які інші документи медичного характеру, що давали б змогу встановити обставини її госпіталізації та визнати подію страховим випадком.

У матеріалах страхової справи відсутні будь-які документи та підтвердження, що страховику були надані документи медичного характеру, які підтверджували діагноз і лікування позивача. (а. с. 42-58).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м. Житомира від 17.02.2022 р. головуючим визначено суддю Перекупка І.Г. (а. с. 34).

Ухвалою суду від 23.02.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощенного позовного провадження на 14.30 год. 19.05.2022 р. (а. с. 35).

09 липня 2021 р., ОСОБА_1 уклала із ПрАТ СК «ПЗУ Україна» договір страхування подорожуючих за кордоном.Страховий платіж, ОСОБА_1 було сплачено під час укладення договору.(а. с. 11-15).

11 липня 2021 р., ОСОБА_1 вибула з території України до Федеративної Республіки Німеччини, де 25.08.2021 р., з ОСОБА_1 стався страховий випадок нестабільна стенокардія, з підозрою на інфаркт та каретою швидкої допомоги вона було доставлено до найближчого медичного пунктув м. Мінден. Внаслідок проведених обстежень, та проходження необхідного курсу лікування ОСОБА_1 було витрачено близько 2 592,31 євро. Після завершення курсу необхідного лікування 28.08.2021 р., ОСОБА_1 прибула на територію України, про що свідчить відмітка у закордонному паспорті.(а. с. 9).

За лікування було сплачено 2 592,31 євро (за курсом НБУ станом на 16.02.2022 р. 83 005,76грн.).(а. с. 18-32).

16 вересня 2021 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. Справу було зареєстровано за № 3091. (а. с. 8).

12.01.2022 р. від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було отримано відповідь про те, що відсутній медрапорт первинного огляду, та у виплаті страхового відшкодування було відмовлено. (а. с. 16).

Суд погоджується з позицією відповідача в частині, що своєчасне ненадання документів медичного характеру та несвоєчасне звернення ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в свою чергу унеможливило своєчасне прийняття рішення страховиком про відшкодування витрат з огляду на наступне.

Разом з тим, судом судом встановлено, що договір комплексного страхування подорожуючих за кордон складається із особливих та загальних умов страхування. Загальні умови страхування (далі - ЗУС) визначають терміни, страхові ризики, документи, порядок та умови виплати страхового відшкодування тощо.

Відповідно пункту 3.1.1. Предметом Договору страхування за добровільним страхуванням медичних витрат є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю Застрахованої особи, а саме: з непередбаченими медичними та додатковими витратами що виникають у зв`язку з необхідністю отримання медичної та іншої допомоги що передбачені данним Договором страхування.

Пунктом 3.2. Договору вказано перелік страхових випадків. (а. с. 12 оборотна сторона).

Пунктами 3.2.1.1.2. 3.2.1.1.2.3. вказані послуги, надання яких гарантовано до відшкодування Страховиком, а саме: невідкладна амбулаторно-поліклінічна допомога в медичному закладі або лікарем, що має відповідну ліцензію на дану діяльність: консультації спеціалістів, послуги медичного персоналу; лабораторні та інструментальні дослідження; забезпечення медикаментами та витратними матеріалами. Крім того у примітці вказано, що «…у разі раптового захворювання або травмування в результаті нещасного випадку Страховик у будь-якому випадку відшкодовує витрати на першу консультацію лікаря. Подальше рішення про оплату витрат приймається на підставі встановленого діагнозу та висновку лікаря. (а. с. 13).

Під час перебування у медичному закладі ОСОБА_1 був встановлений діагноз: болі в грудній клітці. Наразі інвазивні ознаки склерозу коронарних артерій без гемодинамічно релевантних стенозів 26 серпня 2021 р. Фактори ризику розвитку серцево-судинних захворювань: артеріальна гіпертензія з гіпертонічної хворобою серця та поточним гіпертонічним збоєм.

Під час перебування у медичному закладі була проведена діагностика, тести, консультації, медсестринький догляд.

З наданих позивачкою медичних документів свідчить, що вона находилася на стаціонарному лікуванні у клініці кардіології та внутрішньої інтенсивної терапії Йоханнес Веслінг Клініка Мінден Ганс-Нольте-штр.1 з 25 серпня 2021 р. по 27 серпня 2021 р. За лікування сплатила 2 592,31 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто два ЄВРО) (а. с. 26-32).

Пункти 2.7.З., 2.7.4. ЗУС Договору страхування визначають обов`язки Страхувальника.

Згідно ЗУС Договору страхування Застрахована особа зобов`язана:п. 2.7.4.1 - повідомити Страховика/Асистуючу компанію про настання випадку, що має ознаки страхового, у порядку та строки, що передбачені даним Договором страхування;

п. 2.7.4.З. - виконувати вказівки Асистуючої компанії та Страховика і погоджувати з ними всі дії, пов`язані з наданням невідкладних медичних та інших послуг, передбачених Договором страхування;

п. 2.7.4.4. - дотримуватись вказівок лікуючого лікаря, дотримуватись розпорядку медичного закладу, в якому їй надається допомога;

п. 2.7.4.5. - надати Страховику або його представнику можливість з`ясувати причини та обставини страхового випадку, перевірити всі представлені йому документи.

Відповідно до п. 2.8.1. ЗУС Договору страхування при настанні події, що має ознаки страхового випадку, Страхувальник/Застрахована особа зобов`язані негайно, до звернення за медичною або іншою допомогою, зв`язатись з Асистуючою компанією за вказаними у Договорі страхування координатами і повідомити відповідну інформацію, зокрема про місце знаходження cтрахувальника/Застрахованої особи, докладний опис обставин та характер необхідної допомоги тощо.

Cудом встановлено, що у договорі страхування № ЕМВ.09883013 від 09.07.2021 р., що був наданий ОСОБА_1 , окремою сторінкою виділені контактні засоби зв`язку страховика та його представництв, за якими слід звертатися для надання потерпілим відповідної допомоги. (а. с. 11, 12-15).

Порядок оплати за надання медичних послуг передбачено п. 3.3.1. ЗУС Договору страхування.

Зокрема, згідно п. 3.3.1.1. Страховик здійснює страхову виплату шляхом оплати наданих послуг опосередковано через Асистуючу компанію закладам, що надали допомогу Застрахованій особі в рамках Договору страхування, на підставі документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та визначають вартість фактично наданої (необхідної) медичної допомоги або допомоги, що з нею пов`язана. Форма документів та строки розрахунків погоджуються Страховиком, Асистуючою компанією та закладом, що надав послуги Застрахованій особі.

За п. 3.3.1.2. ЗУС Договору страхування відшкодування Застрахованій особі вартості отриманих нею медичних та інших послуг у разі, якщо Застрахована особа самостійно організувала та/або оплачувала послуги в рамках Договору страхування, здійснюється лише при умові, що це було попередньо погоджено з Асистуючою компанією/Страховиком або передбачено договором страхування, за умови надання всіх необхідних документів, що передбачені п. 3.4. данного Договору страхування.

Пункт 3.4. ЗУС Договору страхування визначає перелік документів, необхідних для страхової виплати. Так, зокрема, для отримання страхової виплати Страховику надаються, крім інших, наступні документи: оригінал довідки (медичного звіту) з медичного закладу (на бланку закладу або з відповідним штампом) із зазначенням прізвища Страхувальника/Застрахованої особи, остаточного діагнозу, інформації про окремі лікувальні процедури та дати їх проведення; оригінали рахункі та документів, які підтверджують оплату здійсненого лікування (штамп про оплату, касовий чек, банківська квитанція з зазначенням суми на переказ тощо); рецепти з печаткою, де вказані прізвище лікаря, назви призначених ліків, їх ціни, документи, що підтверджують оплату.

Стаття 9 Закону України «Про страхування» під страховим відшкодуванням розуміє - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Стаття 21. Закону України «Про страхування» передбачає обов`язки страхувальника а саме страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі; при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору; вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку; повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Одною з основних зобов`язань застрахованої особи при настанні страхового випадку є своєчасне повідомлення страхувальника, що до речі стало основною причиною відмови ПрАТ СК «ПЗУ Україна» щодо виплати страхової суми ОСОБА_1 .

Так, згідно п. 2.8.3. ЗУС Договору страхування якщо Страхувальник/Застрахована особа з об`єктивних причин (стан Страхувальника/ Застрахованої особи, відсутність фізичної можливості зателефонувати) не змогла зв`язатися з Асистуючою компанією до надання їй послуг, передбачених Програмою страхування, вона зобов`язана протягом 24-х годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку, сповістити Асистуючу компанію про її настання та узгодити надання та оплату необхідної послуги.

Разом з тим, відповідно до п. 2.8.4. ЗУС Договору страхування якщо Страхувальник/Застрахована особа протягом 24-х годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку, не повідомив(-ла) в Асистуючу компанію про настання такої події, не маючи на це поважних причин, Страховик має право оплатити лікування в сумі, яка не перевищує: при амбулаторно - поліклінічному лікуванні - 200 (двісті) ЄВРО, при стаціонарному лікуванні - 500 (п`ятсот) ЄВРО.

Згідно п. 2.8.5. ЗУС Договору страхування якщо Страхувальник/Застрахована особа самостійно сплатив(-ла) вартість невідкладних послуг, але, без поважних на те причин, не узгодила ці витрати з Асистуючою компанією, Страховик відшкодовує дані витрати після повернення Застрахованої особи в Україну, але в розмірі, не більше 200 (двісті) ЄВРО, за умови документального обґрунтування та підтвердження витрат.

Тобто, фактично за одне і теж порушення, а саме ОСОБА_1 своєчасно не повідомила страховика про настання страхового випадку але при цьому різниця при відшкодуванні суми складає 300 ЄВРО.

Аналізуючи умови «не повідомила» та «не узгодила» суд вважає, що в данному випадку вказані умови суперечать загальним принципам справедливості, добросовістності та розумності так як суттєво порушують права застрахованої особи в частині компенсаційної виплати коштів витрачених на лікування.

Згідно з положеннями ст. ст. 11, 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається.

Предметом договору страхування за добровільним страхуванням медичних витрат є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям та працездатністю застрахованої особи, а саме: з непередбаченими медичними та додатковими витратами, що виникають у зв`язку з необхідністю отримання медичної та іншої допомоги, що передбачена договором страхування. Предметом договору страхування за добровільним страхуванням фінансового ризику, пов`язаного із непередбаченими витратами під час поїздки за кордон є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону і пов`язані з ризиками непередбачених фінансовими витрат під час поїздки за кордон.

За змістом даного договору страхування, страховим випадком за договором страхування в частині добровільного страхування медичних витрат вважаються медичні витрати та витрати, що з ним пов`язані в залежності від Програми страхування, на послуги, що надавались застрахованій особі при раптовому захворюванні та/або нещасному випадку, коли відсутність негайного медичного втручання могло призвести до серйозних порушень функцій організму або до виникнення загрози життю.

Отже, за умовами даного договору страхування, були застраховані майнові ризики позивача, що пов`язані з непередбаченими медичними витратами, що виникають у зв`язку з необхідністю отримання медичної та іншої допомоги та, які вона може понести під час перебування на території Німеччини.

Відповідно до умов договору страхування, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку вжити заходів оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Невідкладна стаціонарна (амбулаторно-поліклінічна) допомога медична допомога Застрахованій особі в умовах цілодобового стаціонару (в амбулаторно-поліклінічних умовах) при станах, коли відсутність негайного медичного втручання може призвести до серьозних порушень функцій організму (в т. ч. стійкій дисфункції якого-небудь органу), або виненкненню загрози життю Застрахованої особи. (п. 1.18 Договору). (а. с. 12).

Суд погоджується з позицією позивача щодо відшкодування страхової суми але не погоджується з її розміром а саме.

Позивачка просить стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 83 005 (вісімдесят три тисячі 5 грн.) 76 коп. з розрахунку сплати за лікування 2 592,31 ЄВРО (за курсом НБУ станом на 16.02.2022 р.) тобто на день подачі позовної заяви.

Суд не погоджується з даним розрахунком, так як сума 2 592,31 була розрахована станом на 25-27 серпня 2021 р. а курс НБУ на вказані дати складав від 31,12 до 31,51 ЄВРО у зв`язку з чим сума до відшкодування становить 81 683 (вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят три грн.) 68 коп.

Щодо позовних вимог про відшкодування витрат на перекладача, суд керується вимогами п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка регламентує, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: «…пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи…».

Позивач, як доказ сплати послуг перекладача надала копію замовлення № 210 від 08.02.2022 р. «Центр перекладів «Всесвіт-інфо» в якому у графі перелік документів вказано «медичні документи» та копію фіскального чеку від 08.02.2022 р. на суму 500 (п`ятсот) грн. (а. с. 33).

Щодо заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу судом встановлено.

Диспозиція ст. 30 «Гонорар», Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 р. у справі № 628/2292/18 зазначено, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З аналізу терміну слухання справи та обгрунтованості адвокатом сумми розміру гонорару суд, вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Загалом по справі було проведено чотири засідання: 19.05.2022 р. з 14.30-14.35 (5 хвн.) (а. с. 40); 23.06.2022 р. з 10.00-10.05 (5 хвн.) (а. с. 62); 16.08.2022 р. з 09.30-09.50 (20 хвн.) (а. с. 76); 07.09.2022 р. з 15.30-16.10 (40 хвн.) (а. с. 100). Таким чином загальний час слухання справи склав 70 хвн.

Згідно договору про надання правничої допомоги від 19.05.2022 р. п. 5 «Оплата послуг та порядок розрахунків» свідчить, що сторони домовилися про фіксований розмір обчислення гонорару «…з розрахунку 1200 грн. за годину участі виконавця, який надає правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, іншого способу надання правової допомоги поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Вказані кошти сплачуються Виконавцю у разі досягнення позитивного результату по справі. Сторони можуть дійти згоди в усній чи письмовій формі про додаткову оплату послуг Виконавця.

Клієнт додатково оплачує витрати, що пов`язані з виїздом Виконавця за межі м. Житомира для виконання доручень Клієнта (витрати, пов`язані з відрядженням, транспортні витрати тощо).

Відшкодування витрат проводиться одночасно з оплатою наданих послуг відповідно до документів, які підтверджують понесені витрати, що надаються Виконавцем.

Юридичні послуги є наданими з моменту вчинення будь-якої з дій, передбаченими в п.1 цього договору. Підтвердженням вчинення таких дій є будь-які фактичні дані, що можуть бути доказами відповідно до процесуального законодавства…» (а. с. 73-74)

Крім того, зі змісту Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правових послуг від 19.05.2022 р. адвокатом були надані наступні послуги: надання юридичної консультації 600 грн., вивчення матеріалів справи 600 грн., складання відзиву 1200 грн., складання письмових пояснень 1200 грн.

Тобто з урахуванням затраченого часу адвоката в судових засіданнях та надання вказаних послуг, суд вважає, що загальна сумма 4 800 (чотри тисячі вісімсот грн.) 00 коп. про стягнення витрат на правничу допомогу являється обгрунтованою та підлягає стягненню з ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Метою правосуддя є забезпечення справедливості. Адже саме в судах і шукають справедливість. Принцип справедливості відіграє важливу роль у тому разі, коли судді треба застосувати не аналогію закону, а аналогію права. Як застосовує цей принцип на практиці суддя, залежить від його моральних якостей, правової культури і правосвідомості. Хоча у Конституції України принцип справедливості не закріплений у прямій формі, проте уся правова система ґрунтується на ідеї справедливості. Про це свідчить практика Конституційного Суду Укрїни. У своїх рішеннях Конституційний Суд України розкриває суть принципу справедливості. Справедливість є конституційною засадою судочинства. Проте проблемою в Україні є те, що судовий процес не завжди справедливий, і це зумовлює звернення до Європейського суду з прав людини. Конституційний Суд України звертає увагу і на те, що діяльність правотворчих і правозастосовних органів повинна здійснюватися за принципом справедливості. Єдиний орган конституційної юрисдикції досліджував і можливість обмеження конституційних прав і свобод. На його думку, таке обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не може бути свавільним і несправедливим. Конституційний Суд України розкриває сутність справедливості через принцип розмірності, або пропорційності. У своїх рішеннях Конституційний Суд України вказує і на порушення принципу справедливості. Справедливість є складником принципу верховенства права. Оскільки права, свободи та інтереси людини є найвищою соціальною цінністю, то саме справедливий суд повинен їх захищати. Конституційний Суд України застосовує принцип справедливості під час здійснення правосуддя і він стає нормою прямої дії.

Справедливість є одним із морально-правових феноменів, який набуває юридичної значимості завдяки його втіленню в правових нормах. Заслуговує на увагу ідея про те, що справедливості в цивільному праві притаманний суб`єктивно-об`єктивний характер.

В об`єктивному розумінні справедливість трактується як визначення нормою права обсягу, меж здійснення та захисту цивільних прав й інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Принцип справедливості в цивільному праві, як і інші галузеві принципи, є позитивним зобов`язанням, сутність якого виражається в тому, що учасник цивільно-правових відносин повинен діяти домірно правам та законним інтересам інших учасників цих відносин під час здійснення ним суб`єктивних прав і обов`язків.

Прикладом об`єктивного вираження принципу справедливості є ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до якої особи є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням ви мої цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отож, у контексті цієї норми законодавець категорією «справедливість» зумовлює межі договірної свободи, запобігаючи тим самим зловживанню правом у виборі контрагента в договірних відносинах та моделюванню їх змісту. Законодавче встановлення таких меж здійснюється не тільки шляхом безпосереднього відсилання до «справедливості» як морально-етичної категорії, але і вказівкою на ті умови договору, які з позиції права є «несправедливими».

Поняття «несправедливі умови договору» стало відомим європейському законодавству з Директивою 93/13/ЄЕС «Про несправедливі умови в споживчих договорах». Відповідно до ст. З Директиви умова договору, яка не була окремо погоджена, вважається несправедливою (нечесною), якщо всупереч вимозі про справедливість вона створює нерівність у правах і обов`язках сторін договору, причому на шкоду споживачу.

У контексті директиви принцип справедливості «є засобом відновлення дисбалансу між економічно нерівними контрагентами, якщо більш могутня сторона зловживає своїм економічним становищем; він також є засобом відновлення рівноваги інтересів сторін, на які вплинули різноманітні обставини об`єктивного характеру, що не залежать від їх волі»

Прикладом судової практики, де дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача суд розцінив як порушення принципу справедливості, є рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 р.

У певних випадках принцип справедливості має настільки істотне значення, що покладається в основу вирішення проблеми як єдиний можливий підхід. Зокрема, за ч. 3 ст. 652 ЦК України в разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд на вимогу будь-якої із сторін визначає наслідки розірвання договору, виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Дійсно, що в таких обставинах, в яких опинилися сторони зобов`язання, вимога його виконання буде не просто невигідною для однієї з його сторін, а й несправедливою. Тому зобов`язання не лише припиняється, а й за відсутності вини в цьому сторін їх витрати мають справедливо розподілятися між ними.

Судові витрат необхідно розподілити згідно ст. 141 ЦПК України стягненням з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 976,62 грн. від сплати яких позивач звільнений.

З урахуванням встановленого суд вважає, що зобов`язання мають грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України), набуття суб`єктивних прав і обов`язків учасниками цих відносин, їх здійснення і виконання та захист прав відбувається з додержанням вимог вказаних принципів. Втім, на кожному із цих етапів динаміки правових можливостей принцип справедливості має своє змістовне вираження. Так, при набуття суб`єктивних прав, встановлення переваг для одного із учасника зобов`язальних відносин буде справедливим за умови, що цим не порушуються права і свободи інших осіб. Здійснення цивільних прав вважатиметься справедливим, якщо воно сприятиме максимальному задоволенню інтересів одночасно всіх учасників зобов`язальних відносин. На етапі захисту прав змістовне навантаження принципу справедливості виражатиметься в недопустимості безпідставного збагачення під час визначення розміру та задоволення майнових вимог заявника а томувідмова Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», з вказаних ними підстав, у здійсненні страхового відшкодування, є не вмотивованою та безпідставною, і не дає права для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу, ОСОБА_1 .

З урахуванням викладенного, керуючись ст. ст. 1, 4, 15, 16, 23, 525, 526, 629, 979, 988, 989 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13,17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 8, 9, 16, 20 Закону України «Про страхування», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Стягнути зПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 страхове відшкодування витрат на лікування у розмірі 81 683 (вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят три грн.) 68 коп.

Стягнути зПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» накористь ОСОБА_1 4 800 (чотри тисячі вісімсот грн.) 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та 500,00 (п`ятсот грн.) сплата послуг перекладача.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» накористь держави судовий збір в сумі 976,62 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, .

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І.Г. Перекупка