ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2022 року

м. Валки

справа № 638/4653/22

провадження № 22-ц/818/3614/22

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державний реєстратор виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2022 року, постановлену суддею Яковлевою В.М.,

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, зокрема, реєстрації там ОСОБА_2 та будь-яких інших сторонніх осіб.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявникові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та вирішити питання про задоволення заяви.

Вказав, що суд не оцінив обґрунтованість доводів та доказів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не оцінив важливість заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог. Зазначав, що неодноразово в своїй заяві вказував ціну позову, а також необхідність забезпечення позову. Вказував, що все зазначене майно може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову безсумнівно утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, без повідомлення учасників справи.

Повертаючи заяву про забезпечення позову відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме: не зазначено обґрунтування необхідності заходу забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; вартість майна, на яке саме позивач просить накласти арешт.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, а доводи скарги знайшли своє підтвердження.

Нормою ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 151 ЦПК України визначені наступні вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову:

1. Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

…

6. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено обгрунтування необхідності заходу забезпечення позову, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, вартість майна, на яке саме позивач просить накласти арешт.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відсутність документів на підтвердження доводів заяви про забезпечення позову, або відсутність пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, якщо воно не є обов`язковим згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, не є підставою для повернення заяви про забезпечення позову, оскільки ці питання суд першої інстанції з`ясовує у передбаченому ст. 153 ЦПК України порядку.

Так, за змістом норм ч.3,4 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову,або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній міститься достатньо інформації щодо предмета забезпечення, як того вимагає стаття 151 ЦПК України. Так, заявником обгрунтовано необхідність заходу забезпечення позову, а саме ним наведені мотиви та підстави забезпечення позову у такий спосіб, який він вважав необхідним, також заявником у позовній заяві зазначено ціну позову, а тому питання щодо неповноти та переконливості інформації могло бути вирішене судом шляхом виклику заявника для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Виходячи з наведеного колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції формально підійшов до перевірки відповідності зазначеної заяви вимогам частини першої статті 151 ЦПК України, що не відповідає визначеній у ст. 2 ЦПК України меті цивільного судочинства та принципам верховенства права та пропорційності, ст.ст. 10, 11 цього ж Кодексу.

За таких обставин вказана заява про забезпечення позову підлягала вирішенню по суті без застосування наслідків, передбачених ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскільки заява не містить недоліків, при яких суд повинен її повернути заявнику.

Виходячи із вищевикладеного, оскаржену ухвалу суду першої інстанції від 22 серпня 2022 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України є помилковими і не ґрунтуються на вимогах згаданих вище норм цивільного процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскільки вона була постановлена із порушенням норм процесуального права, що призвело до порушення порядку розгляду заяви про забезпечення позову.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2022 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним - повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2022 року.