Справа № 591/3152/22
Провадження № 2/591/1832/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/3152/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
в с т а н о в и в:
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23 серпня 2019 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики. На підтвердження отримання коштів, терміну їх повернення відповідачем було власноручно написано розписку, згідно з якою ОСОБА_3 зобов`язався повернути ОСОБА_1 10 000 доларів США у строк до 23 вересня 2019 року включно.
Позивач зазначає, що при настанні строку платежу відповідач грошових коштів не повернув, на його неодноразові прохання відповідач не реагував та став уникати розмови за борг, вказуючи на те, що грошових коштів для повернення боргу він не має. З дня отримання відповідачем грошових коштів минуло 35 місяців.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 жовтня 2022 року.
03 жовтня 2022 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 09 листопада 2022 року за клопотанням представника відповідача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики у формі розписки, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, відповідно до умов якого ОСОБА_3 взяв в борг строком на 1 місяць у ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) доларів США під 3 % в місяць, які зобов`язався повернути в обумовлений строк (а.с. 6).
Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Аналіз викладених вище норм вказує, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Судом встановлено, що відповідач не виконав умови укладеного з позивачем договору позики від 23 серпня 2019 року, факт власноручного підписання якого та отримання спірної суми коштів відповідачем не спростовано.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3657 грн 00 коп. (10 000 доларів США * 36,57 грн офіційний курс гривні станом на день подачі позовної заяви до суду * 1 % від ціни позову) (а.с. 10).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3657 грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя А.С. Северинова