Провадження № 2/752/4177/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 :

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20820,04 грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 23772,57 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27596,83грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 49282,37 грн.;

- витрати, пов`язані із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 33,00 грн., а також судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

В обґрунтування позову вказав на те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з центрального опалення та/або постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 року.

Вказав, що ОСОБА_1 користується послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води виконує неналежно, внаслідок чого утворилась заборгованість.

За таких обставин, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з центрального опалення та з постачання гарячої води.

Ухвалою від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 63-64).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність. Вказав, що позивачем надано відомості з реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких розмір частки ОСОБА_1 складає лише 1/8 частки, а весь борг покладено на одного власника. Зазначає, що позивач подає два розрахунки заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання води, в яких зазначені на одну дату різні діючі тарифи, а за основу при нарахуванні було взяті більші, що призвело до неправильного підрахунку. Окрім того, подав заяву про застосування позовної давності.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенрго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат (а.с. 51).

Відповідно до Додатку № 1 та додатку № 2 до Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 44592,61грн., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7,8).

Сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 44592,61грн.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту укладання та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго».

Звертаючись до суду, позивач вказав, що відповідач користується послугами, але не виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість.

На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги, з якого вбачається, що станом на 01.08.2021 року заборгованість складає:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20820,04 грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 23772,57 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27596,83грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 49282,37 грн.;

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

За п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі договір не укладено, проте, з огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати таких послуг.

Крім того, постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального тепло постання в повному розмірі.

Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньої з приводу відмови від отримання таких послуг.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.08.2021 року становить:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20820,04 грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 23772,57 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27596,83грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 49282,37 грн.;

Вказане, відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано.

Тому, суд вважає, що позов про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води підлягає задоволенню, так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення.

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20820,04 грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 23772,57 грн.;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27596,83грн., заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 49282,37 грн.

Щодо пропуску строку позовної давності, про що заявлено відповідачем, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Відповідно до наданих КП «Київтеплоенерго» розрахунків ОСОБА_1 неналежним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті наданих їй послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Доказів на підтвердження зворотного матеріали справи не містять. ОСОБА_1 не надала суду доказів на спростування наданих позивачем розрахунків та доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань по оплаті наданих послуг в повному обсязі.

При цьому, заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 вказала про те, що розрахунки позивача здійснені неправильно.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості КП «Київтеплоенерго» подало 15.11.2021 року.

Тому, з огляду на викладене та те, що позивач звернувся до суду із позовом 15.11.2021 року, з урахуванням строків позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого заявила відповідач, з останньої на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в межах заявлених вимог за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року.

В той же час, суд надходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення строку позовної давності відповідно до поданої відповідачем заяви, з огляд на наступне.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, останній проведений за період з 01.11.2018 року по 31.07.2021 року. Суми за вказаний період позивач і просить стягнути з відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, тому, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 33,00 грн., а також судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525, 526, 610 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:

- заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 20820,04 грн. (двадцять тисяч вісімсот двадцять гривень 04 копійки), заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 23772,57 грн. (двадцять три тисячі сімсот сімдесят дві гривні 57 копійок);

- заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 27596,83грн грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень 83 копійки), заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 49282,37 грн. (сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят дві гривні 37 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати, пов`язані із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 33,00 грн. (тридцять три гривні 00 копійок) та також судовий збір в сумі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», 01001, м. Київ, пл. І. Франка, буд. 5, .

Відповідач - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко