РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року

м. Харків

справа № 638/15148/21

провадження № 2/638/2736/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Проданової М.О., Федорова О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

30 вересня 2021 року представник позивача Волошин Артем Вікторович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_9

02 липня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_5 , який є чоловіком позивача, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, у зв`язку із чим вказані автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків.

Даний факт підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2021 року у справі № 638/10024/21, якою ОСОБА_4 визнано винним у порушенні п. п. 12.1, 13.2 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 грн.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована в ТДВ СК «Альфа - Гарант», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204228099, відповідно до якого ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну складає 130 000,00 грн, позивачка звернулась до ТДВ СК «Альфа - Гарант» для отримання страхового відшкодування.

Разом із тим, з метою визначення розміру матеріальних збитків, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивачка звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс».

Згідно рахунку на оплату № BL000012187 від 12 липня 2021 року, який складений на підставі договору про надання послуг на ремонт BMW 525хі F10, державний номерний знак НОМЕР_3 , розмір витрат на ремонт автомобіля складає 196 536,24 грн. Зазначена сума була сплачена на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс».

Згідно акту виконаних робіт № IN000009095 від 09 вересня 2021 року, розмір матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 у результаті ДТП від 13 січня 20201 року складає 196 536,24 грн.

У зв`язку із невідповідністю суми, яка сплачується за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204228099, фактично заподіяним збиткам, просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 66 536,24 грн.

З огляду на те, що страхове відшкодування зменшується на розмір франшизи, а саме 2 600, 00 грн, вважає, що ця сума також підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 66 536,24 грн, франшизу у розмірі 2 600,00 грн та судові витрати.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Призначено судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кулаковського О.М. про призначення комплексної трасологічної експертизи та товарознавчої експертизи задоволено.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків комплексну трасологічну та товарознавчу експертизи. Провадження по справі зупинено до проведення експертизи.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кулаковського О.М. про витребування доказів задоволено.

Витребувано у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» усі наявні кольорові фотознімки пошкоджень транспортного засобу BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; належним чином засвідчену копію заяви (Акт, Договір) про врегулювання розміру страхового відшкодування між страховою та власником транспортного засобу BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 та/або інший прирівняний до неї документ; належним чином засвідчену копію висновку (звіт) спеціаліста про визначення (встановлення) вартості пошкоджень транспортного засобу BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; належним чином засвідчену копію висновку (звіт) експерта про визначення (встановлення) вартості пошкоджень транспортного засобу BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

22 липня 2022 року до суду з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М. С. Бокаріуса» разом з матеріалами цивільної справи № 638/15148/21 надійшов лист, відповідно до якого, згідно з п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 комплексна трасологічна та товарознавча експертиза знята з провадження без виконання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2022 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків. Призначено судове засідання у справі.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом надіслання тексту судової повістки смс-повідомленням.

26 вересня 2022 року електронною поштою представник позивачки - адвокат Волошин А.В. подав до суду заяву, в якій просив перенести судове засідання. Судове засідання було відкладено до 10 жовтня 2022 року.

Представник відповідача - адвокат Кулаковський О.М. про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, зокрема засобами телефонного зв`язку.

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення судового засідання, сторони до суду не подали.

Повторно клопотання про призначення експертизи сторони не заявляли.

24 листопада 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кулаковський О.М. подав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту має саме та особи, що понесла відповідні витрати. Оскільки згідно акту виконаних робіт № IN000009095 від 09 вересня 2021 року, який надав позивач, замовником вказаний ОСОБА_5 , а не власник транспортного засобу. Оскільки відповідно до наданих квитанцій платником виступає ОСОБА_5 , то саме ця особа понесла витрати по відновлювальному ремонту ТЗ.

Матеріали справи не містять доказів понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу, і, відповідно, матеріали справи не містять доказів того, що позивач зазнала збитків на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля.

Відповідно до змісту протоколу огляду транспортного засобу BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова VIN № НОМЕР_5 , що складений спеціалістом Столкінер М.І. що складений 25 червня 2021 року, у розділі «характеристики пошкоджень де визначається опис пошкоджень ТЗ та способи відновлення Е-заміна, І - ремонт, L-фарбування» зауважено, що:

1. у пункті 3. «Кришка багажника відсутня деформація, пошкоджене ЛФП (лако-фарбове покриття) у правій частині» і позначки проставлені у клітинках відповідно до яких слід «ремонтувати та фарбувати»;

2. у пункті 7. «Панель задня кузовна - деформована, пошкоджено ЛФП (лако-фарбове покриття) у правій частині» і позначки проставлені у клітинках відповідно до яких слід «ремонтувати та фарбувати»;

3. у пункті 6. «Панель підліхтарна ЗП (задня права) - деформована, пошкоджено ЛФП (лако-фарбове покриття» і позначки проставлені у клітинках відповідно до яких слід «ремонтувати та фарбувати»;

4. у пункті 8. «Панель повітроводу ЗП - деформована, пошкоджено ЛФП (лако-фарбове покриття)» і позначки проставлені у клітинках відповідно до яких слід «ремонтувати та фарбувати».

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , позивачкою, та спеціалістом, який проводив огляд, що свідчить про те, що позивачка погодилася з відомостями, визначеними у протоколі.

У той же час, актом виконаних робіт № Ш000009095 від 09 вересня 2021 року у розділі роботи п. 6 та п.8 визначено вартість робіт по заміні задньої панелі кузова та заміні кришки багажника, а також п. 15 щодо зняття та встановлення деталей для заміни задньої панелі кузова.

Також у таблиці «Найменування автозапчастин, матеріалів у п. 13 визначено вартість замінених «Багажних дверей» та п. 12 визначено вартість заміненої деталі «панель задня».

Отже на думку сторони відповідача, позивач безпідставно провела заміну вказаних деталей що потягнуло додаткові матеріальні витрати у значній грошовій сумі. Більше того, представник відповідача ставить під сумнів той факт, що двері багажні (кришка багажника) та задня панелі взагалі були замінені Позивачем і вважає за необхідне підтвердити або спростувати цю обставину шляхом проведення відповідної експертизи. Проведення експертизи необхідне для того, щоб пересвідчитися в тому що витрати, які поніс позивач безпосередньо пов`язані із завданою шкодою.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Отже, позивачка погодилась із сумою страхової виплати, яку йому запропонувала страхова, про що сторони уклали відповідний документ, і сума страхового відшкодування не досягла граничної межі, тож позивач оцінив її у відповідному розмірі і не вимагав проведення детальної оцінки розміру збитків.

Звертає увагу суду, що представник відповідача звернувся до ТДВ СК «Альфа - Гарант», якою був застрахований автомобіль відповідача з адвокатським запитом № 56 від 04 листопада 2021 року, в якому просив надати наступні документи та інформацію про те, чи зверталася ОСОБА_1 або інша особа від її імені з заявою про виплату страхового відшкодування; посвідчену копію заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування; посвідчену копію акту огляду транспортного засобу, що зазнав пошкоджень або інший прирівняний до нього документ; кольорові фотознімки пошкоджень транспортного засобу; посвідчену копію заяви (Акт, Договір) про врегулювання розміру страхового відшкодування між страховою та власником транспортного засобу, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 та/або інший прирівняний до неї документ; посвідчену копію висновку (звіт) спеціаліста про визначення (встановлення) вартості пошкоджень транспортного засобу, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; посвідчену копію висновку (звіт) експерта про визначення (встановлення) вартості пошкоджень транспортного засобу BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; відомості та їх документальне підтвердження про розмір страхового відшкодування яке перераховано на адресу власника транспортного засобу BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

У відповідь на запит, отримав листа від 09 листопада 2021 року №12/4550, згідно з яким, було надано тільки копії платіжних доручень та протокол огляду автомобіля BMW525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 від 25 червня 2021 року та від 08 липня 2021 року. Представник відповідача повторно направив адвокатський запит № 57 від 16 листопада 2021 року, на який відповіді не отримав. Решту запитуваних документів та доказів ТДВ СК «Альфа - Гарант» не надав.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_9, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (а. с. 15-16).

22 червня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_5 , чим порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, у зв`язку із чим вказані автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків.

Даний факт підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2021 року у справі № 638/10024/21, якою ОСОБА_4 визнано винним у порушенні п. п. 12.1, 13.2 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 грн (а. с. 13).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 застрахована в ТДВ СК «Альфа - Гарант», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204228099, відповідно до якого, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн (а. с. 17).

25 червня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання ухвали суду від 20 грудня 2021 року у справі № 638/15148/21 ТДВ СК «Альфа-Гарант» надано суду докази, які витребував суд щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , з вини водія ОСОБА_4 , цивільно - правову відповідальність якого застраховано в ТДВ СК «Альфа - Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 204228099 від 31 травня 2021 року (а. с. 107 - 117).

Також, ТДВ СК «Альфа-Гарант» у своєму листі повідомило, що 25 червня 2021 року до ТДВ СК «Альфа - Гарант» звернулась власниця автомобіль BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , із заявою про страхове відшкодування.

15 вересня 2021 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» здійснила виплату частини страхового відшкодування у розмірі 53 880,36 грн, згідно платіжного доручення № 20426 від 15 вересня 2021 року.

07 жовтня 2021 року між ТДВ СК «Альфа - Гарант» та власницею автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , була укладена угода про розмір страхового відшкодування в розмірі 107 600 (сто сім тисяч) гривень 00 коп. з урахуванням франшизи, яка за полісом № 204228099 від 31 травня 2021 року, становить 2 600,00 грн.

Також сторони не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, тому розрахунок страхового відшкодування пошкодженого автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , не проводився.

18 жовтня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила доплату страхового відшкодування згідно з угодою про розмір страхового відшкодування від 07 жовтня 2021 року у розмірі 51 119,64 грн згідно платіжного доручення № 22370 від 18 жовтня 2021 року.

Крім того, ТДВ СК «Альфа - Гарант» зазначила, що запитувані кольорові фотознімки пошкоджень автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , знаходяться лише в цифровому форматі та роздрукувати які не мають можливості, водночас, запитуванні кольорові фотознімки пошкоджень автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , в цифровому форматі в кількості 47-фото, було відправлено ТДВ СК «Альфа - Гарант» адвокату Кулаковському О.М. на вказану ним у адвокатському запиті вих. № 56 від 04 листопада 2021 року електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Разом із тим, в обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з метою визначення розміру матеріальних збитків, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 02 липня 2021 року, позивачка звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс».

Відповідно до рахунку на оплату № BL000012187 від 12 липня 2021 року, який складений на підставі договору про надання послуг на ремонт BMW 525хі F10, державний номерний знак НОМЕР_3 , розмір витрат на ремонт автомобіля складає 196 536,24 грн. Зазначена сума була сплачена на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» (а. с. 14).

Згідно акту виконаних робіт № IN000009095 від 09 вересня 2021 року, розмір матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 у результаті ДТП від 13 січня 20201 року становить 196 536,24 грн. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача 66 536, 24 грн та франшизу у розмірі 2 600, 00 грн (а. с. 11-12).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

За приписом частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частина перша статті 16 Закону України № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року «Про страхування» містить визначення договору страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За умовами частини четвертої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Стаття 981 ЦК України встановлює, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката), у разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (стаття 983 ЦК України).

Отже, згідно зазначених вище вимог законодавства, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Крім того, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Таким чином, при розрахунку вартості деталей, які потрібно замінити в ході відновлювального ремонту, необхідно застосування коефіцієнту фізичного зносу, поняття якого наведено в Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика). Так згідно з п.1.6. Методики під поняттям «фізичний знос» розуміють втрату вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників.

Необхідність застосування такого коефіцієнту також передбачено і статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом вказаних норм, з урахування положень абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо потерпілому виплата зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, який повертається після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

Таким чином обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.

Саме такий правовий висновок щодо застосування вказаних норм викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18).

При цьому, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

При цьому відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18).

Оскільки страховик виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справа № 686/17155/15-ц (провадження № 61-18840св18).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріали справи свідчать, що 25 червня 2021 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулась власниця автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, яка сталася 22 червня 2021 року об 22 год. 10 хв, та із заявою про страхове відшкодування (а. с. 100, 110).

15 вересня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату частини страхового відшкодування у розмірі 53 880,36 грн, що документально підтверджено платіжним дорученням № 20426 від 15 вересня 2021 року (а. с. 71).

07 жовтня 2021 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власницею автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , була укладена угода про розмір страхового відшкодування, відповідно до п. п. 1-3 якої, сторони на підставі п. 2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування. Страховик і потерпілий досягли згоди, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, що стався 22 червня 2021 року, визначається з врахуванням франшизи, яка за полісом 204228099 від 27 травня 2021 року, складає 2 600, 00 грн, в розмірі 107 600 (сто сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Сторони підтверджують, що частину страхового відшкодування в розмірі 53 880, 36 грн було сплачено 19 вересня 2021 року та частина страхового відшкодування в розмірі 51 119, 64 грн підлягає сплаті (а. с. 115).

Водночас, як пояснив представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» В.В. Грідін, сторони не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, тому розрахунок страхового відшкодування пошкодженого автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , не проводився.

18 жовтня 2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила доплату страхового відшкодування згідно з угодою про розмір страхового відшкодування від 07 жовтня 2021 року у розмірі 51 119,64 грн, що документально підтверджено платіжним дорученням № 22370 від 18 жовтня 2021 року (а. с. 70).

Таким чином, сторони, ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власниця автомобіля BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , погодили між собою розмір страхового відшкодування, про що було укладено угоду про розмір страхового відшкодування в розмірі 107 600 (сто сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок з урахуванням франшизи, яка за полісом № 204228099 від 31 травня 2021 року, становить 2 600 гривень 00 копійок, та страховою компанією виплачено вказані суми страхового відшкодування, з яким, відповідно, відповідачка погодилась.

Зазначена вище сума була визначена на підставі аварійного сертифікату № 44-D/91/1 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу BMW 525D, державний номерний знак НОМЕР_4 , відповідно до висновку щодо визначення вартості відновлювального ремонту на дату оцінки 25 червня 2021 року вартість (розмір) матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин), завданого власнику КТЗ, становить 117 589, 21 грн (а. с. 113-114).

Суд бере до уваги зазначений висновок як належний доказ у справі стосовно оцінки вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням автомобіля. Це дослідження виконане одразу після ДТП, згідно ремонтної калькуляції спеціалістом у даній галузі - аварійним комісаром.

Слід зазначити, що позивачка погодилась з такою оцінкою заподіяної автомобілю шкоди і за власним бажанням відповідно до угоди про розмір страхового відшкодування від 07 жовтня 2021 року отримала страхову суму.

У той же час, суд не приймає до уваги у якості належного доказу наданий позивачкою акт виконаних робіт № IN000009095 від 09 вересня 2021 року, відповідно до якого розмір матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , у результаті ДТП становить 196 536,24 грн та який було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» відповідно до рахунку на оплату № BL000012187 від 12 липня 2021 року.

Відповідно до наданого позивачкою акту виконаних робіт, були виконані такі роботи (послуги), зокрема, мийка автомобіля, мийка (експрес), личкування бампера 3Д, заміна задньої панелі кузова, заміна кришки багажника, заміна ніші правого крила, заміна обшивки бамперу ззаду, заміна напрямної ззаду посередині, заміна напрямної бампера ззаду праворуч, заміна підкрилок ззаду праворуч.

Разом із тим, відповідно до протоколу огляду транспортного засобу 25 червня 2021 року, автомобіль BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , де опис пошкоджень має такі позначки: Е - заміна, І - ремонт, L - фарбування, кришка багажника, крило ЗП, панель підліхтарна ЗП, потребували ремонту та фарбування.

Суд виходить з того, що така сума не грунтується ні на висновку експертного дослідження для визначення суми матеріального збитку, ані на оцінці матеріального збитку з урахуванням коєфіцієнту фізичного зносу автомобіля та не узгоджується з протоколом огляду транспортного засобу, який проводився 25 червня 2021 року, та ремонтною калькуляцією № 44-D/91/1 вартості відновлювального ремонту КТЗ, BMW 525D, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який проводився спеціалістом - аварійним комісаром.

При цьому, заявлений у позові розмір матеріального збитку не підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до матеріалів, наданих страховою компанією, дорожньо - транспортна пригода сталася 22 червня 2021 року о 22 год. 10 хв., а відповідно до змісту позовної заяви дорожньо-транспортна пригода сталася 02 липня 2021 року о 08 год. 45 хв.

Стосовно стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування з відповідача, суд зауважує, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином суд звертає увагу, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою стягується із винної особи, а розмір недоплаченого страхового відшкодування підлягає стягненню із страховика в межах ліміту його відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Leaf була застрахована належним чином, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у випадку, якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204228099, відповідно до якого, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн.

Відповідно до висновку щодо визначення вартості відновлювального ремонту на дату оцінки 25 червня 2021 року вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу), завданого власнику КТЗ, становить 117 589, 21 грн.

Отже, розмір шкоди, завданої позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, не перевищує розмір страхового відшкодування.

Твердження позивачки щодо неналежного розміру отриманого нею відшкодування стосуються взаємовідносин зі страховиком, який застрахував відповідальність винуватця ДТП, не обумовлюють підстави для покладення такої відповідальності на таку особу у разі неперевищення розміру шкоди розміру страхового ліміту.

Крім того, слід звернути увагу, що регресний позов пред`являється винуватцю ДТП, а не власнику машини. Відповідальність власника авто при ДТП може наступити тільки в двох випадках: власник був за кермом під час ДТП; власник довірив керування автомобілем особі, у якої немає відповідних документів, що дають законну підставу для управління даним транспортним засобом.

Разом із тим, вбачається, що водієм, який керував транспортним засобом, та який, відповідно до постанови суду був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на якого було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850, 00 грн є ОСОБА_4 .

Отже, ДТП сталася з вини ОСОБА_4 . Таким чином, винуватцем ДТП є ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 є власником автомобіля.

У такому випадку позивачка не позбавлена права звернутися до страхової компанії з вимогою про стягнення матеріального збитку, а відтак ОСОБА_2 у даному випадку не є належним відповідачем у справі стосовно покладення на нього обов`язку з виплати страхового відшкодування.

Згідно з частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2022 року.

Суддя В. М. Яковлева