Справа № 523/6343/22
Провадження №2/523/3605/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,-

Установив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 жовтня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №950, був зареєстрований шлюб між сторонами. Спільних неповнолітніх дітей у сторін не має. Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме більше трьох місяців до подання позову. Як зазначила позивачка в своєму позові, відповідач працює моряком. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню.

Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 32,33).

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами. (а.с. 36).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, надав на адресу суду заяви від 12 жовтня 2022 року та 02 листопада 2022 року про зупинення провадження по справі. (а.с. 37,72).

Зазначене клопотання обґрунтував тим, що він перебуває у довгостроковому службовому відрядженні, при цьому надав контракт моряка. (а.с. 38-43).

Окрім того просив після відновлення провадження по справі розглядати справу тільки за його присутності. З позовними вимогами не погодився. (а.с. 72).

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що клопотання відповідача про зупинення провадження по справі не підлягає до задоволення, а позов підлягає задоволенню.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07 жовтня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №950. (а.с. 8).

Відповідно до заяви відповідача, на момент розгляду справи, він перебуває у довгостроковому службовому відрядженні. Перекладу контракту на українську мову відповідачем не надано, тому ким саме працює відповідач та строки праці по контракту не встановлено. Тобто, належних та допустимих доказів відповідачем не надано щодо зазначеного ним у заяві. Суд направив відповідачу ухвалу про відкриття провадження разом з позовними матеріалами на вказану ним електрону адресу. Однак, відповідач відзив на позов суду не подавав, з поясненнями щодо обґрунтування своєї позиції щодо непогодження з позовними вимогами та заявою про надання строку на примирення не звертався до суду.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однак, згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно заяви відповідача та наданій копії контракту на іноземній мові (без перекладу на українську) на момент розгляду справи перебуває у довгостроковому службовому відрядженні , тому, у відповідності до п.3 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд має право зупинити провадження по справі, але це не є обов`язком суду у розумінні ст.251 ЦПК України.

Разом з тим, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із нормами статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За Цивільним кодексом України фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (частина третя статті 269 Цивільного кодексу України).

Особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, суд при розгляді справи керується верховенством права. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після ухвалення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України.

Таким чином, враховуючи конституційні норми щодо заборони на втручання в особисте і сімейне життя, до яких і відноситься перебування у шлюбі та вільне право на його розірвання, що є невід`ємним правом кожного, суд приходить до висновку, що, при умові того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, то у даному випадку зупинення провадження по справі суд розцінює, як втручання у його особисте життя та звуження його невід`ємних та конституційно закріплених прав на особисте життя.

Крім того, суд розцінює заяву відповідача зупинити розгляд справи до кінця його контракту, без зазначення дати, без мети примирення сторін задля збереження шлюбу, як зацікавленість і спосіб затягування розгляду справи на невизначений термін.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , носить формальний характер і підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Шлюб, зареєстрований 07 жовтня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №950, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2022 року.

Суддя