Дата документу 05.10.2022 Справа № 335/4953/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4953/20 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А. В.
Провадження № 22-ц/807/1849/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кримської О.М.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у особі представника - адвоката Ременюк Тетяни Олександрівни на додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про розподілу судових витрат задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 14000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду, Акціонерне товариства «Альфа-Банк» у особі представника - адвоката Ременюк Тетяни Олександрівни, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та винести постанову, якою відмовити в задоволенні заяви відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Представник апелянта в особі АТ «Альфа-Банк» - адвокат Ременю Т.О. просила провести апеляційний розгляд за її відсутності, на задоволенні апеляційної скарги наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Балика П.О. просив провести судове засідання з апеляційного розгляду у режимі відеконференції із застосува-

нням власних технічних засобів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 жовтня 2022р. клопотання адвоката Балика П.О. задоволено та визначено провести судове засідання, призначене на 05.10.2022р. на 10.30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення апеляцій-

ного суду з використанням власних засобів зв`язку.

Між тим, з`єднатися з визначеним адвокатом Балика П.О. номером мобільного пристрою у судовому засідання 05 жовтня 2022р. не вдалося.

Відповідно до приписів ч. 4 статті 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Зважаючи на вказані оюставини, колегія розглянула справи в судовому засіданні 05.10.2022р. без участі учасників справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року в задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Додатковим рішення Орджонікідзевського районного м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про розподілу судових витрат задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 14000 грн.

В апеляційній скарзі банк зазначає, що відповідачем не було подано доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому суд безпідставно розглянув його заяву та задовольнив її.

З цього приводу судом було зазначено у додатковому рішення, що відповідачем у заяві порушувалось питання про поновлення строку для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат, та судом їх було поновлено з огляду на поважність причин.

Дослідивши вказані обставини як доводи апеляційної скарги, колегія вказує, що висновки суду в цій частині є обґрунтованими.

Так, відповідно ч. 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлено, що 08.11.2021р. адвокат Балика П.О. направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, яка надійшла до суду 10.11.2021р.

Проте адвокатом Балика П.О. попередньо 12.04.2021р. вже було подано заяву про витрати на правову допомогу, яка була прийнята судом ( т. 1 а.с. 217-218), у якій він зазначив про узгоджену вартість за кожною послугою, зазначив, які саме надано послуги станом на квітень 2021р.

Наступні два судові засідання не відбулись через зайнятість суддів Воробйова А.В. у інших справах ( т. 1 а.с. 222, 225), а останнє судове засідання 15.09.2021р. відбулось без участі сторін у справі, які написали заяви про розгляд справи за їх відсутності ( т 1 а.с. 227, 229), у якому судом було ухвалено рішення про відмову в позові банку.

Судом повний текст рішення виготовлено 15.09.2021р. та його копію було направлено сторонам, а супровідний лист не містить дати її відправлення ( т. 1 а.с. 235), а також не мітять матеріали справи даних про її отримання, зокрема, стороною відповідача. .

Адвокат Балика П.О. зазначав, що копію рішення отримано ним лише 03.11.2021р. та більш раннього строку отримання копії рішення стороною відповідача матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказані обставини та те, що заява про компенсацію витрат на правову допомогу адвокатом Балика П.О. було подано ще 12.04.2021р., оскільки не було спрогнозовано дату ухвалення рішення по суті спору, колегія погоджується з судом першої інстанції про необхідність поновлення строку на подання заяви про розподіл судових витрат із доказами їх розміру.

Наступним доводом скарги є те, що позивачем не було надано суду жодного допустимого доказу на підтвердження заявлених витрат у розмірі 14000 грн., а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Вказує, що акт приймання-передачі виконаних послуг сам по собі не може бути доказом, що такі витрати дійсно сплачувались відповідачем. Також зазначає, що при вирішенні питання про компенсацію судових витрат відповідачу судом не було дотримано принципу співмірності, хоча про це було подано заяву позивачем.

Досліджуючи ці доводи, колегія виходить із такого.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підляга-

ють розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката,

в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи убачається, що відповідач в особі адвоката просила суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом відшкодування за рахунок позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

Встановлено, що 26.10.2020р. відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги надання правової допомоги з адвокатом Баликою П.О. ( т. 2 а.с. 9-12), копію якого долучено до матеріалів справи.

Згідно з Додатковою угодою № 1 від 10.06.2021р. до договору про надання правової допомоги від 26.10.2020р., сторони визначили, що адвокат надає клієнту допомогу по справі № 335/4953/20, що розглядається Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ( т. 2 а.с. 13-14).

Відповідно до пункту 2 цієї Додаткової угоди сторони визначили вартість кожного виду послуги: ознайомлення з матеріалами справи - 1000 грн.; складання адвокатського запиту (за один запит) - 1 000 грн.; складання заяви по суті - 2000 грн.; складання та подання заяв, клопотань і заперечень щодо процесуальних питань - 1 000 грн.; участьу судовому засіданні в суді першої інстанції (за одне засідання), у якому взяв участь адвокат (без врахування витраченого часу) - 1 500 грн. ( т. 2 а.с. 13).

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди, на підтвердження виконання доручення

й понесених витрат адвокат складає та надає клієнту звіт про виконання доручення із зазначенням відповідного виду правової допомоги, яка була надана. Звіт про виконання доручення підписується сторонами в порядку, визначеному умовами договору.

Згідно з пунктом 5 Додаткової угоди, клієнт виплачує адвокату гонорар в строки, визначені сторонами у відповідному звіті про виконання доручення, готівкою або здійснює оплату у безготівковому порядку на рахунок адвоката.

З дослідженого підписаного сторонами договору про надання правової допомоги Звіту № 1 від 05.11.2021р. встановлено, що адвокатом з 26.10.2020р. по 05.11.2021р. надані наступні види правової допомоги із визначеним розміром винагороди адвоката: усна консультація щодо визначення та узгодження правової позиції сторін протягом 1 год. - 500 грн.; ознайомлення з матеріалами справи протягом 1 год. - 1000 грн.; складання відзиву на позовну заяву протягом 8 годин - 2000 грн.; складання заяви про застосування позовної давності протягом 2 год. - 1 000 грн.; складання заяви щодо процесуальних питань про врахування правових позицій Верховного Суду протягом 4 год. - 1 000 грн.; участь у 7 судових засіданнях - 8 500 грн. ( т. 2 а.с. 7-8).

Фактична оплата відповідачем за надані згідно зі звітом послуги адвоката підтверджена копією квитанції ( т. 2 а.с. 15).

З аналізу вказаних документів слідує, на думку колегії, що сторони надали документи щодо здійснення адвокатом правової допомоги відповідачу в цій справі, за які відбулась оплата відповідачем.

Проте, перевіривши доводи щодо їх співмірності, а також фактичне надання всіх відображених у Звіті № 1 послуг, колегія встановила такі обставини.

Складання відзиву на позовну заяву змістом на чотири сторінки не свідчить про витрачання адвокатом 8 годин, то вважає що сума за цю послугу у 2000 грн. є занадто завищеною, заява про застосування строків позовної давності містить пів сторінки та для її складання не потребується двох годин, тому не спів мірною з цим і сума оплати цих послуг у розмірі 1000 грн., яку слід зменшити до 500 грн.

За проведення 7 судових засідань адвокат визначив 8500 грн., тобто по 1500 грн. за кожне засідання.

Між тим, матеріалами справи не підтверджується участь адвоката відповідачки у всіх цих засіданнях: судове засідання 28.10.2020р. не проводилось судом; судові засідання 26.05.2021р. та 06.08.2021р. не відбулись, в судове засідання 03.03.2021р. сторони не з`явились. Отже, фактично адвокат Балика П.О. приймав участь тільки у трьох засідання, що становить оплату за них 1500 х 3 = 4500 грн.

Зважаючи на вказане, колегія визнає частково обґрунтованими доводи скарги та зменшує витрати на правничу допомогу із стягнутої судом суми в розмірі 14000 грн. на суму у розмірі 8500 грн., про що ухвалюється постанова відповідно до приписів п.п. 3,4 ч. 1 статті 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 3891-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у особі представника - адвоката Ременюк Тетяни Олександрівни задовольнити частково.

Додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року змінити в частині стягнутого розміру витрат на правничу допомогу, зменшивши стягнуту суму до 8500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2022 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кримська О.М.