Справа № 333/4463/21
Провадження № 2/333/476/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,
представника позивача Лойко А.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), -
В С Т А Н О В И В:
02.07.2021 року позивач КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у розмірі 27 192 грн. 21 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 грн. 00 коп.
Позивач в обґрунтування позову вказав, що КОНЦЕРН «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з 01.10.2016 року по 31.05.2021 рік надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Проте відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки КОНЦЕРНОМ «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою від 12.07.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про передання справи на розгляд за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.
Ухвалою суду від 04.10.2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу цивільної справи за підсудністю відмовлено.
Відповідачем було надано клопотання про застосування строків позовної давності.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала вимоги позову, зазначила про те, що відповідач є власником квартири, у яку КОНЦЕРНОМ «МТМ» надаються послуги і у період з 01.10.2016 року по 31.05.2021 рік не здійснив жодної оплати за ці послуги. Щодо заявлених строків позовної давності відповідачем, просить суд застосувати Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України стосовно ведення карантину на території України.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що позивач не надав докази, що саме він надавав послуги у квартиру, власником якої є відповідач. Також позивачем не надано доказів на підставі чого він подавав опалення у будинок.
Стосовно доказової бази та розрахунку відповідач зазначив, що розрахунок включає в себе певні арифметичні дії. Позивачем у розрахунку не вказано за який період він здійснений, але у позовній заяві він зазначений. Відповідач вважає, що позивач повинен був здійснити розрахунок в межах календарного місяця і за той період який він вважає, що послуга була надана, проте не була сплачена. Розрахунок наданий позивачем відображає кінцеві суми, але яким чином він був нарахований не вказано, чи то на одну людину, чи за лічильниками, і за яким тарифом.
Згідно з відповіддю ЗМР зазначено норму споживання гарячої води на 1 людину, і з 2020 року і по теперішній час він не змінювався. Згідно з офіційним сайтом позивача в період з 2020-2021 року вартість 1 куб.м. гарячої води була незмінною, приблизно 87-88 грн. Але розрахунок позивача має щомісяця різні суми із похибкою в два рази, що вказує на те, що розрахунок не відповідає критеріям зазначеного, і викликає сумнів що він зроблений відповідно до діючого законодавства. У зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.
Також відповідач заявив про застосування строків позовної давності. Заперечує проти твердження позивача щодо продовження процесуальних строків та застосування Прикінцевих та перехідних положень заперечував. Зазначив, що МТМ є юридичною особою і там працює не один працівник, які могли звернутись до суду вчасно, навіть з використанням електронного суду. Будь-яких доказів поважності причини пропуску строку позивачем не надано.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою.
Відповідно до п. 2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності КОНЦЕРНУ «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.
Згідно з п. 1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.
КОНЦЕРН «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся.
Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.
За адресою: АДРЕСА_1 , відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.
На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, КОНЦЕРН «МТМ» надало довідку про нарахування наданої послуги по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якою відповідачу нараховано заборгованість з оплати за послуги теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 27 192 грн. 21 коп. (з 01.10.2016 року по 31.05.2021 року) (а.с. 4, зворот). Відповідачем за вказаний період не здійснено жодної оплати.
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.08.2017 року № 633, чинної з 30.08. 2017 року).
Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.
Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти наданого розрахунку, а саме щодо нарахування боргу за централізоване постачання гарячої води, зазначив, що розрахунок наданий позивачем відображає кінцеві суми, але яким чином він був нарахований і за яким тарифом не зазначено. Також зазначив про те, що позивачем нараховано йому суми більше ніж то передбачено його діючими тарифами, з урахуванням визначеної норми споживання відповідно до відповіді Департаменту з управління ЖКГ ЗМР. ОСОБА_1 свого розрахунку суду не надав.
Відносини між виконавцем послуг з централізованого теплопостачанні та споживачем регулюються згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила № 630)
На сьогодні КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» застосовує затверджені тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для населення Постановою НКРЕКП від 10.12.2018 року № 1763.
Нарахування по особовому рахунку КОНЦЕРНОМ «МТМ» проводиться відповідно до пункту 21 Правил, згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.
Крім того, щомісяця відповідач отримує рахунки за надані послуги з централізованого опалення, за звітний місяць. У кожному із таких рахунків міститься вичерпна інформація щодо кількості та структрури (складових) наданих послуг, тарифів, місячного платежу, перерахунку, заборгованості та загальної суми, що підлягає сплаті.
Відповідачем не надано суду доказів наявності лічильника на централізоване постачання гарячої води у приміщення власником якого він є, а саме: квартира АДРЕСА_2 .
Отже нарахування здійснюється відповідно до норми споживання гарячої води на одну особу.
Згідно з відповіддю Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 15.07.2022 року № 5-1444 вбачається, що норма споживання гарячої води на одну особу на добу становить 0,140 м.куб., яка діє з 01.01.2020 року і по теперішній час.
Також відповідачем ОСОБА_1 надано роздруковані з офіційного сайту КОНЦЕРНУ «МТМ» встановленні тарифи на послугу з постачання гарячої води, відповідно до яких вбачається що вартість послуги постачання гарячої води з 2020 року по березень 2022 року була незмінна і становила 87,76 грн. за 1 м.куб.
Таким чином вартість послуги постачання гарячої води на місяць, з урахуванням норми споживання на одну особу становить 368,592 грн./380,8784 грн. із розрахунку 0,140(норма споживання на добу на одну особу)?30/31 (кількість календарних днів) ? 87,76 грн.(вартість послуги)
Вивчивши наданий розрахунок позивачем вбачається, що сума нарахування на місяць за послугу централізованого постачання гарячої води, не виходить за межі визначених сум.
Таким чином твердження відповідача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та були спростовані доказами долученими відповідачем до матеріалів справи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідачем було заявлено клопотання про застосування позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу.
З позовом до суду КОНЦЕРН «МТМ» звернувся 02.07.2021 року, тому за загальним правилом в межі позовної давності входить період з 02 липня 2018 року по 02 липня 2021 року, у якому заборгованість розрахована станом на 31 травня 2021 року.
Проте, при вирішенні питання щодо спливу позовної давності за інший період заборгованості, тобто яка виникла до 02 липня 2018 року, слід враховувати також інше чинне законодавство.
Так, 30.03.2020 року Верховна Рада України прийняла Закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020 року), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину, введеного в Україні задля запобігання поширенню коронавірусної хвороби.
Зокрема, внесеними до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу змінами було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину.
За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.
З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2020 року, не є продовженими.
Між тим, строк позовної давності по заборгованості з оплати послуги КОНЦЕРНУ «МТМ» за січень 2017 року мав сплинути 21 лютого 2020 року, за лютий 2017 року 21 березня 2020 року, за березень 2017 року 21 квітня 2020 року, за квітень 2017 року 21 травня 2020 року тощо.
Із наведеного вбачається, що позовна давність по заборгованості у період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року спливла до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 Перехідних положень до ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється.
Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо решти періоду заборгованості за березень 2017 року травень 2021 року припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову КОНЦЕРНОМ «МТМ» 02 липня 2021 року та продовжено в Україні до 01.10.2022 року, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12 Перехідних положень до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому ця заборгованість підлягала стягненню з відповідача.
Визначаючи її розмір, суд за табличним розрахунком позивача встановив, що у період з березня 2017 року по травень 2021 року заборгованість склала 23 850 грн. 61 коп.
Таким чином в межі строку позовної давності з урахуванням приписів пункту 12 Перехідних положень ЦК України, вкладається період з 01 березня 2017 року по травень 2021 року включно, а борг у цьому періоді становить 23 850 грн. 61 коп.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають пропорційному стягненню з відповідачів.
Позивачем за первісним позовом КОНЦЕРНОМ «МТМ» при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп., оскільки позов задоволений частково, стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1 991 грн. 02 коп.
Керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, п. п. 1, 18, 19 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України, суд, -
Позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2017 року по 31.05.2021 року у розмірі 23 850 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 61 коп.
В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2016 року по 28.02.2017 року відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» судовий збір у розмірі 1 991 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) грн.02 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 10.10.2022 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик