СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1417/22

пр. № 2-о/759/244/22

03 листопада 2022 року Святошинький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шум Л.М.,

за участі секретаря - Лешко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Людмила Іллівна про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідною заявою, в якій просить встановити факт проживання її, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.01.1980 року по 04.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що 17 лютого 1970 року, її бабуся по лінії батька, ОСОБА_3 , разом з сім`єю з 4 осіб, за ордером №В 122995, отримала квартиру АДРЕСА_2 . Пізніше будинку був привласнений АДРЕСА_3 .

В ордері були зазначені: бабуся ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , моя мати ОСОБА_6 , я ОСОБА_7 .

Батько заявниці - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві. Тоді ж померла моя прабаба, ОСОБА_4 .

14 червня 1979 року мати заяниці - ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_2 . Реєстрація шлюбу відбувалась в Ленінградському відділі РАЦС міста Києва про був зроблений актовий запис № 1082 та видано свідоцтво про укладення шлюбу сер. НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу мати перейшла на прізвище « ОСОБА_8 ».

Після того, як мати та ОСОБА_2 одружилися, останній переїхав мешкати до нас в квартиру і був в ній зареєстрований.

29 січня 1982 року заявниця по справі ОСОБА_7 , уклала шлюб з ОСОБА_9 . Реєстрація шлюбу відбувалась в місті Києві в Палаці шлюбів «Жовтневий», про що було зроблено актовий запис про шлюб № 225 та видано свідоцтво про укладення шлюбу сер. НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу я перейшла на прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ».

Від даного шлюбу у заявниці народився син ОСОБА_11 .

В 1992 році шлюбі між мною та ОСОБА_9 був розірваний.

Бабуся заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і після її смерті, на підставі розпорядження Ленінградської ради № 129 від 22.02.1988 року, особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_4 був переоформлений на матір заявниці ОСОБА_12 ..

Квартира АДРЕСА_4 має загальну площу 60.8 кв.м, житлову 41.4 кв.м. Квартира складається з 3 кімнат площею 10,5 кв.м; 13,2 кв.м і 17.7 кв.м. при цьому остання кімната є прохідною.

Мати заявниці ОСОБА_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реєстрація її смерті відбувалась в Відділі реєстрації смерті у м.Києві про що був зроблений актовий запис № 15996 та видано свідоцтво про смерть сер. НОМЕР_3 .

Після смерті матері заявниці в квартирі залишилися мешкати ОСОБА_1 - заявниця по справі її син ОСОБА_13 та ОСОБА_2 .

За взаємним погодженням мешканців квартири, розпорядженням № 949 Святошинської в місті Києві РДА від 27.12.2011 року, внесено зміни до договору найму по квартирі АДРЕСА_4 і договір був укладений із заявницею.

Весь цей час, заявниця та ОСОБА_2 , мешкали однією сім`єю і вона відносилась до вітчима, як до рідного батька, а він вважав мене своєю донькою.

Після смерті в 2006 році матері заявниці- ОСОБА_12 , заявниця та її вітчим ОСОБА_2 продовжували мешкати однією сім`єю, мали спільний бюджет вели спільне господарство.

В травні 2013 року заявниця, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_14 звернулися до органу приватизації Святошинського району міста Києва зі спільною заявою з приводу приватизації нашої квартири, і розпорядженням №169 Органу приватизації Святошинської РДА квартира була передана нам у власність.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 04.06.2013 року квартира АДРЕСА_4 в рівних частках, по 1/3 частині кожному, належить ОСОБА_1 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 ..

В кінці березня 2021 року ОСОБА_2 захворів на Ковід-19, був госпіталізований і ІНФОРМАЦІЯ_6 він помер.

Реєстрація його смерті відбувалась в Київському міському відділі державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Юстиції (м.Київ) про що був зроблений актовий запис № 8122 та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_4 .

На час смерті ОСОБА_2 заявниця з вітчимом мешкали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_4 , вели спільне господарство.

Саме заявниця поховала ОСОБА_2 та здійснила всі необхідні формальності з приводу оформлення його смерті.

Шлюб ОСОБА_2 з її матір`ю ОСОБА_15 був у нього другим. Раніше він перебував в шлюбі і у нього є син від першого шлюбу ОСОБА_16 . Останньому відомо, що саме я, починаючи з 2006 року, після смерті матері, ОСОБА_15 , опікувалася за ОСОБА_2 , жила з ним однією сім`єю, піклувалася про нього, надавала допомогу і підтримку і тому він як спадкоємець першої черги відмовився від спадкування після смерті батька ОСОБА_2 ..

В теперішній час, заявниця є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні що підтверджується листом приватного нотаріуса КМНО Ткаченко Л.І. від 20.01.2022 року.

В середині липня 2021 року, у встановлений законом 6 місячний строк, заявниця звернулася до приватного нотаріуса КМНО Ткаченко Л.І. з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За її заявою, після смерті ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа 18/2021, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 їй було відмовлено в зв`язку з тим, що необхідно довести, що вона проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання(ас.39).

13.07.2022 року від зацікавленої особи: Київської міської ради надійшов відзив по справі, згідно якого останні просять слухати справу у їх відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства(ас.50-51).

03.11.2022 року від приватного нотаріуса КМНО Ткаченко Л.І. надійшов лист про слухання справи у її відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства( ас. 58).

Від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Луценко В.Ю. надійшло клопотання про слухання справи у його відсутність та просив суд задовольнити позов(ас.74).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 17 лютого 1970 року, на бабусю заявниці по лінії батька, ОСОБА_3 , разом з сім`єю з 4 осіб, за ордером №В 122995, отримала квартиру АДРЕСА_2 . В ордері були зазначені: бабуся ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , моя мати ОСОБА_6 , я ОСОБА_7 (ас.19-20).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 13.07.1964 року, вбачається, що батьками заявниці є ОСОБА_5 та ОСОБА_17 (ас.10).

Судом встановлено, що батько заявниці ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві(ас.11).

Судом встановлено, що прабаба заявниці ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (ас.12).

Судом встановлено, що 14 червня 1979 року мати заяниці - ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_2 . Реєстрація шлюбу відбувалась в Ленінградському відділі РАЦС міста Києва про був зроблений актовий запис № 1082 та видано свідоцтво про укладення шлюбу сер. НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу мати перейшла на прізвище « ОСОБА_8 »(ас.13).

Судом встановлено, що 29 січня 1982 року заявниця по справі ОСОБА_7 , уклала шлюб з ОСОБА_9 . Реєстрація шлюбу відбувалась в місті Києві в Палаці шлюбів «Жовтневий», про що було зроблено актовий запис про шлюб № 225 та видано свідоцтво про укладення шлюбу сер. НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу я перейшла на прізвище чоловіка « ОСОБА_10 » (ас.14).

Судом встановлено, що 18.08.1992 року шлюб між заявницею та ОСОБА_9 був розірваний(ас.15).

Судом встановлено, що бабуся заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і після її смерті, на підставі розпорядження Ленінградської ради № 129 від 22.02.1988 року, особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_4 був переоформлений на матір заявниці ОСОБА_12 (ас.21).

Судом встановлено, що мати заявниці ОСОБА_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно реєстрації свідоцтва про смерть, відповідно актового запису № 15996 (ас.16).

Судом встановлено, що за взаємним погодженням мешканців квартири, розпорядженням № 949 Святошинської в місті Києві РДА від 27.12.2011 року, внесено зміни до договору найму по квартирі АДРЕСА_4 і договір був укладений із заявницею(ас.22).

Судом встановлено, що в травні 2013 року заявниця, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_14 звернулися до органу приватизації Святошинського району міста Києва зі спільною заявою з приводу приватизації нашої квартири, і розпорядженням №169 Органу приватизації Святошинської РДА квартира була передана нам у власність.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 04.06.2013 року квартира АДРЕСА_4 в рівних частках, по 1/3 частині кожному, належить ОСОБА_1 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 (ас.24).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер вітчим заявниці ОСОБА_2 , реєстрація його смерті відбувалась в Київському міському відділі державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Юстиції (м.Київ) про що був зроблений актовий запис № 8122 та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_4 (ас.17).

Судом встановлено, що шлюб ОСОБА_2 з її матір`ю ОСОБА_15 був у нього другим. Раніше він перебував в шлюбі і у нього є син від першого шлюбу ОСОБА_16 . Останньому відомо, що саме я, починаючи з 2006 року, після смерті матері, ОСОБА_15 , опікувалася за ОСОБА_2 , жила з ним однією сім`єю, піклувалася про нього, надавала допомогу і підтримку і тому він як спадкоємець першої черги відмовився від спадкування після смерті батька ОСОБА_2 (ас.29).

Судом встановлено, що в теперішній час, заявниця є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні що підтверджується листом приватного нотаріуса КМНО Ткаченко Л.І. від 20.01.2022 року(ас.31).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник зазначає, що встановлення такого факту йому необхідно для отримання спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частинам 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За таких обставин встановлення факту проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем однією сім`єю має правове значення для заявника, через те, що тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Враховуючи викладене, суд вважає за встановлене проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_18 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому суд проходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 81, 89, 264-268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Людмила Іллівна про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , РНКПП: НОМЕР_6 , разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя: Л.М. Шум