Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3740/22
Провадження № 2/711/1889/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 він має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з відповідачкою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2019 року з нього (позивача) на користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2019 року і до повноліття дитини.

Також вказує, що на даний час так склалися обставини, що він (позивач) одружився та і в нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ще один син ОСОБА_5 , якого він має утримувати.

Зважаючи на вказані обставини, вважає, що за рішенням суду від 29.11.2019 року повинно бути зменшено розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 .

А тому, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення суду у справі №711/7861/19 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.08.2022 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

26.09.2022 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги вона не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. При цьому просить врахувати, що позивачем не доведено належними та переконливими доказами того факту, що з моменту стягнення з нього аліментів на її користь на утирання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в нього (позивача) погіршився матеріальний стан чи стан його здоров`я, що б давало підстави для зменшення аліментів, які стягнуті з нього рішенням суду. Також просить врахувати, що згідно висновків Верховного Суду, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою дитиною. Тому просила відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини до 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки він одружився та має на утриманні іншого сина ОСОБА_5 , тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 в тому розмірі, який визначив суд. Також, на запитання представника відповідачки адвоката Євтушенка М.П., позивач пояснив, що стан його здоров`я не погіршився, він на даний час є працевлаштованим на ПрАТ «Миронівська птахофабрика» та отримує заробітну плату 16 000 17 000 грн. щомісячно без утримання обов`язкових відрахувань.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Євтушенко М.П. заперечували проти задоволення позову. При цьому просили врахувати, що позивач не надав суду жодного доказу того, що його матеріальне становище змінилося та що він не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини його (позивача) заробітку. Також просили врахувати, що позивач працевлаштований та має заробіток 16 000 17 000 грн. щомісячно, що дає йому можливість сплачувати аліменти, в тому розмірі, який визначив суд. А сам факт народження у позивача ще одного сина ОСОБА_5 не дає підстав для зменшення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , її представника адвоката Євтушенка М.П., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2019 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2019 року і до повноліття дитини. Вказаний судовий наказ був звернутий до примусового виконання.

Також в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьком якого є позивач ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 28.08.2020 року (а.с. 11).

Крім того, 19.03.2021 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 19.09.2021 року (а.с. 10).

Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За приписами ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись з даним позовом до суду та обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 вказує, що він в зв`язку з народженням другого сина ОСОБА_5 немає можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в тому розмірі, який йому визначив суд, а саме в розмірі ј частини його (позивача) заробітку, тому і просить зменшити розмір таких аліментів до 1/6 частини його (позивача) заробітку.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміна сімейного і зміна матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану не є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та переконливими доказами того факту, що в нього погіршилося матеріальне становище чи стан здоров`я, що б давало підстави для зменшення розміру, які стягуються з нього (позивача) аліментів на утримання сина ОСОБА_7 на підставі судового наказу від 29.11.2019 року. В тому, числі позивачем і не доведено того факту, що його дружина ОСОБА_8 на даний час ніде не працевлаштована і він бере участь в її утриманні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 .

При цьому, суд враховує, що, як пояснив позивач в судовому засіданні, він на даний час є працевлаштованим на ПрАТ «Миронівська птахофабрика» та отримує заробітну плату 16 000 17 000 грн. щомісячно без утримання обов`язкових відрахувань. Також пояснив, що його стан здоров`я не погіршився.

Сама ж зміна сімейного стану позивача ОСОБА_1 , а саме народження в нього (позивача) сина ОСОБА_5 не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки народження іншої дитини без підтвердження погіршення його (позивача) матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення тієї його дитини, на утримання якої вже були стягнуті аліменти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме його інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Подібні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду від 20.09.2016 року у справі № 565/2071/19 та в постанові Верховного Суду 16.09.2020 року у справі №565/2071/19.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними доказами необхідності зменшення розміру аліментів, які стягнуті з нього на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини до 1/6 частини його (позивача), як про це останній просить. А в силу чинного цивільно процесуального законодавства, а саме ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких підстав, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач, відповідачка та її представник, як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відповідні позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258, 259, 260, 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 07.10.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко