Ухвала

30 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 465/3201/20

провадження № 61-9489ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року у складі судді: Мигаль Г. П., та постанову Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Крайник Н. П., Левика Я. А., у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором підряду № 11 від 16 жовтня 2019 року у розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

29 вересня 2022 року ФОП ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову або передати справу на новий розгляд.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 50 000,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, ця справа є малозначною у силу вимог закону.

ФОП ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки за результатами розгляду касаційної скарги касаційний суд має дати відповідь на питання: чи може у підрядника за договором підряду виникнути заборгованість перед замовником, яка підлягає стягненню з підрядника на користь замовника; чи може позивач використати інший спосіб захисту цивільного права - стягнення заборгованості, аніж той, що прямо передбачений ЦК України для правовідносин за договором підряду - відшкодування збитків; чи є належним та ефективним способом захисту порушених прав у справах про неналежне виконання підрядником умов договору підряду вимога замовника про стягнення заборгованості з підрядника. Окреслені питання є засадничими, раніше ґрунтовно не досліджувалися Верховним Судом і відповідь касаційного суду на них має надати уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів правовідносин, матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у спорах, що виникають з неналежного виконання договорів підряду. Проте ФОП ОСОБА_1 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков