Справа № 139/99/22
Провадження № 22-ц/801/1746/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тучинська Н. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокуСправа № 139/99/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Рибчинського В.П.

за участю секретаря Литвина С.С.

учасники справи:

позивач: Могилів-Подільська окружна прокуратура Вінницької області в інтересах держави в особі Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області;

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.08.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Тучинської Н.В., у цивільній справі за позовом Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області до ОСОБА_1 про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права власності та припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки, -

В с т а н о в и в :

В лютому 2022 року Могилів-Подільська окружна прокуратура Вінницької області в інтересах держави в особі Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права власності та припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки. Вказала, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-12355/15-19-СГ від 23.07.2019 року затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :01:000:0526 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.28 серпня 2019 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. На підставі договору дарування від 27 лютого 2020 року ОСОБА_2 відчужила (подарувала) зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 .

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.08.2021 року у справі № 139/269/21, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 16.11.2021 року, визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12355/15-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 вищевказаної земельної ділянки. Зазначеним судовим рішенням було встановлено те , що ОСОБА_2 раніше вже передавалась безоплатно земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, а вищевказана земельна ділянка вибула із державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання та понад встановлену законодавством норму безоплатної приватизації.

При розгляді тієї справи було встановлено, що за заявою ОСОБА_1 від 26.05.2021 року було скасовано державну реєстрацію спірної ділянки внаслідок включення її разом із іншими земельними ділянками до об`єднаної земельної ділянки і сформовано нову земельну ділянку загальною площею 14 га, з кадастровим № :01:000:0594. Об`єднання ОСОБА_1 земельних ділянок із спірною під час розгляду справи про незаконність її набуття ОСОБА_2 , унеможливило поновлення прав держави у тій справі, оскільки потребувало заявлення нових вимог щодо новоствореної ділянки, а тому у даній справі Могилів-Подільська окружна прокуратура Вінницької області просила суд:

-скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0594 та припинити за ним право власності на цю земельну ділянку;

-скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0594;

-витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади, в особі -Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, земельну ділянку площею 2, для ведення особистого селянського господарства, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0594, що розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0526, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12355/15-19-СГ у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.08.2022 року позов задоволено. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0594. Припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0594. Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0594. Витребувано у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0594 та розташована на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (зараз - Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області), в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0526, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-12355/15-19-СГ від 23.07.2019 у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури у відшкодування витрат зі сплати судового збору 8683,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати, в у справі постановити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вказав, що передана ОСОБА_2 внаслідок незаконної повторної приватизації земельна ділянка - :01:000:0526, не має жодного відношення до новосформованої ним земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0594,так як остання є іншим об`єктом нерухомого майна. Скасувавши його право власності на новосформовану земельну ділянку, суд не визнавав неправомірними документи, на підставі яких він набув це право власності, що свідчить про законність набуття цього права. Суд витребував у ОСОБА_1 земельну ділянку із анульованим кадастровим номером, що по суті є неіснуючим об`єктом цивільних прав, чим порушив вимоги ст. 79 ЗК України. При постановленні оскаржуваного рішення, суд не врахував положення вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України та дійшов до помилкового висновку, що раніше передана ОСОБА_2 земельна ділянка з номером :01:000:0526 вибула з володіння власника без його волі. Крім того, ухвалою від 01.08.2022 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Тучинській Н.В., чим грубо порушив норми процесуального права, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки суддя Тучинська Н.В. є хрещеною матір`ю сина прокурора, який підписав позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Суд встановив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-12355/15-19-СГ від 23.07.2019 року було затверджено проект землеустрою та надано з державної власності у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 2 га, кадастровий №:01:000:0526 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. 28.08.2019 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

27.02.2020 року ОСОБА_2 подарувала зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 і відомості про перехід речового права власності на неї до ОСОБА_1 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином ОСОБА_1 набув земельну ділянку в особи,яка не мала права її відчужувати.

Під час розгляду цивільної справи № 139/269/21, за заявою ОСОБА_1 від 26.05.2021 року земельну ділянку № :01:000:0526 було об`єднано з іншими належними йому земельними ділянками та вказана земельна ділянка стала складовою і її землі увійшли в склад новосформованої відповідачем земельної ділянки, загальною площею 14 га, з кадастровим № :01:000:0594.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2021 року у справі № 139/269/21, залишеного без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 16.11.2021 року, було визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12355/15-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки , площею 2 га на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району ,кадастровий № :01:000:0526 .Зазначеним рішенням встановлено те, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.12.2016 року ОСОБА_2 вже передавалась безоплатно у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1 га , зареєстрована 31.07.2018 року, а відтак спірна ділянка № :01:000:0526,площею 2 га , вибула із державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання понад встановлену законодавством норму .

На підставі п. 2 рішення № 6 другої сесії 8 скликання Мурованокуриловецької селищної ради від 18 грудня 2020 року «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Мурованокуриловецької селищної ради» Мурованокуриловецька селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків сільських рад, зазначених у пункті 1 цього рішення, в тому числі Галайковецької сільської ради. (а.с. 45-46).

Задовольняючи позовні вимоги в частині витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки, суд , посилаючись на обставини ,встановлені судовим рішенням у іншій справі, виходив з того, що земельна ділянка з кадастровим № :01:000:0526 незаконно вибула із державної власності внаслідок повторного використання ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання та понад встановлену законодавством норму такої приватизації, а тому права власника підлягають захисту відповідно до ст. ст.387,388 ЦК України шляхом витребування ділянки , що вибула з його володіння поза його волею , від добросовісного набувача ОСОБА_4 , яка набута ним безоплатно у особи ,яка не мала права її відчужувати. Посилаючись на висновки щодо застосування норм права у Постановах Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №640/8456/16-ц ,Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2015 року у справі №367/2- 022/15-ц суд виходив з того, що факт об`єднання відповідачем набутої ділянки з іншими і формування ним земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру не перешкоджає захисту права власності і витребуванню такої ділянки в раніше існуючих архівних координатах, межах та конфігурації.

Задовольняючи позовні вимоги в іншій частині вимог , суд виходив із того, що рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння згідно п.9 ч.1 ст.27 ЗУ № 1952-IV є підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником .Оскільки об`єднання відповідачем набутої земельної ділянки з іншими його ділянками і формування нової ділянки в окремий об`єкт цивільних прав , унеможливлює витребування набутої ділянки і її реєстрацію за належним власником без скасування державної реєстрації нової ділянки, як об`єкту власності в Державному земельному кадастрі ,припинення права власності відповідача на неї і скасування державної реєстрації його права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що неврахування судом обставин правомірності набуття ОСОБА_1 у власність спірної земельної ділянки і їх об`єднання з формуванням нової ще до встановленої у серпні 2021 року рішенням суду незаконності набуття відчужувачем спірної ділянки, привело до необґрунтованого висновку про скасування права власності ОСОБА_1 на новосформовану ділянку та її державну реєстрацію , так як остання являє собою новий об`єкт цивільних прав, не заслуговують на увагу .

Як вбачається з матеріалів справи , рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 17.08.2021 року у іншій справі № 139/269/21, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 16.11.2021 року, було визнано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12355/15-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки , площею 2 га на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району ,кадастровий № :01:000:0526 було визнано недійсним та скасовано.

З тексту даного рішення (зворот а.с.22) вбачається,що з позовом до відповідача з мотивів незаконності надання ОСОБА_2 спірної ділянки у власність прокурор звернувся до суду 25.03.2021 року .

Таким чином , з цього часу відповідач ОСОБА_1 дізнався про оспорювання правомірності набуття нею спірної земельної ділянки :01:000:0526 .

26.05.2021 ОСОБА_1 звернувся з завою про об`єднання земельної ділянки № :01:000:0526 з іншими належними йому земельними ділянками і про погашення свого права власності на неї , як об`єкту нерухомого майна,що було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав 13.07.2021 року.(зворот а.с.28)

За заявою ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2 га з кадастровим номером :01:000:0526 було об`єднано з іншими належними йому земельними ділянками та сформовано нову земельну ділянку з кадастровим №:01:000:0594 ,загальною площею 14 га.

Отже, хоча ОСОБА_1 дійсно набув права власності на спірну земельну ділянку № :01:000:0526 та об`єднав її з іншими до ухвалення судом рішення у тій справі, проте здійснив ці дії достовірно знаючи про оспорювання підстав набуття відчужувачем права власності на неї.

Наказ - це вид розпорядчого документа, який видається від імені

суб`єкта нормотворення; визнання в установленому законодавством порядку його недійсним відбувається з моменту його видання (підписання та реєстрації).

Таким чином, хоча рішення суду, яким було встановлена незаконність набуття відчужувачем ділянки ухвалювалось 17.08.2021 року, проте недійсність наказу починається з часу його видання - 23.07.2019 року, а тому з цього часу встановлюється незаконність вибуття з державної власності земельної ділянки поза волею власника і з цього часу застосовуються наслідки його недійсності ,що тягне скасування всіх набутих на його підставі після цієї дати прав.

Відтак ,суд вірно розцінив встановлену незаконність набуття ОСОБА_2 власності на ділянку № :01:000:0526 в якості обгрунтованих підстав вважати незаконним вибуття такої ділянки з державної власності , набуття її відповідачем ОСОБА_1 , припинення ним власності на неї та включення її земель ,площею 2 га в раніше існуючих межах і конфігурації, у склад новосформованої ним земельної ділянки :01:000:0594.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості захисту права власності держави шляхом витребування спірної земельної ділянки в її раніше існуючих межах у добросовісного набувача, оскільки остання як об`єкт нерухомої власності перестала існувати, а новосформована ділянка являє собою новий об`єкт цивільних прав ,який не має нічого спільного з спірною ділянкою, є безпідставними.

«У разі об`єднання земельних ділянок не відбувається виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, фактично та юридично відбувається заміна кількох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх документах. Залишаються попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема, не відбувається зміна їх цільового призначення, розташування тощо.

Навіть після об`єднання спірних земель в одну земельну ділянку цивільним законодавством України передбачається можливість здійснення поділу об`єкта нерухомості.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб, зокрема шляхом витребування таких земельних ділянок.»

«Навіть після об`єднання спірних земель в одну земельну ділянку цивільним законодавством України передбачається можливість здійснення поділу об`єкта нерухомості»

До таких висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постановах від 25.07.2018 у справі №640/8456/16-ц; від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц ,від 27.10.2020 у справі №381/375/19 .

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно ч. 3 до ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

З огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 359/3373/16-ц від 23.11. 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд ,встановивши факти незаконного набуття з державної власності ОСОБА_2 земельної ділянки № :01:000:0526 за відсутності права на її відчуження , її безоплатного набуття ОСОБА_1 , який сформував з її участю нову ділянку, на підставі ст.388 ЦК України, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність захисту прав шляхом витребування у нього набутої ділянки в координатах, межах та конфігурації ділянки з кадастровим № :01:000:0526 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних. Також суд вірно ,з метою відновлення прав власника дійшов висновку про необхідність скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації новоствореної земельної ділянки № :01:000:0594, складовою якої стала спірна ділянка , скасування державної реєстрації права власності на нову ділянку за ОСОБА_1 і припинення його прав на неї.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ст.26 ЗУ № 1952-IV до способів захисту порушених прав та інтересів особи в сфері цього закону входять скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав ; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; скасування державної реєстрації прав ,яке допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням зареєстрованих речових прав і лише такі рішення підлягають виконанню і до їх переліку не входить рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, не містять критики рішення суду в цій частині ,а тому безпідставними.

Як вбачається з позовних вимог та рішення суду , позивач не заявляв,а суд не вирішував вимоги про скасування запису про проведену державну реєстрацію прав ,а в якості одного із способів заявив вимогу про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на нову земельну ділянку з одночасною вимогою про припинення його речових прав власності на неї ,що відповідає положенням закону і яку вирішував суд .

Доводи апеляційної скарги про незадоволення судом обгрунтованого клопотання позивача про відвід судді , чим грубо порушино норми процесуального права, що дає підстави для скасування рішення в порядку ч.3 ст.376 ЦПК ,не заслуговують на увагу.

Відповідач, в якості підстав для відводу , послався на те, що суддя є хрещеною матір`ю дитини прокурора, що підписав позов (п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України ) ,а також на те, що суддя у попередній справі до відповідача ухвалила рішення ,яким визнала незаконним наказ про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки ,що дає йому підстави сумніватися в об1єктивності і неупередженості суду.

Згідно п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

Згідно п. 1 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; а згідно п.5 ч.1.ст.36 - якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про відвід, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що суддя Тучинська Н.В. стосовно посадової особи ,яка підписала позовну заяву, не належить до переліку осіб, наведених у п.1 ч.1 ст.36 ЦПК ,а посилання на викладення нею своєї позиції в обгрунтування обставин щодо статусу земельної ділянки у попередній справі в якості іншої обставини, що викликають сумнів в її об`єктивності , безпідставні, так як суд виходив із різних предметів і підстав позовів у цих справах .

Предметом у тій справі було встановлення законності чи незаконності наказу про передачу з державної власності ОСОБА_2 понад норму земельної ділянки ,а не встановлення наявності чи відсутності підстав для витребування майна у добросовісного набувача, для скасування державної реєстрації новосформованої земельної ділянки :01:000:0594 та її державної реєстрації ,а також для припинення права власності позивача на неї .

Оскільки колегія суддів не визнає підстави відводу судді обгрунтованими, відсутні і підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення за п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення та додаткового рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки підстави для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення суду не наведені , рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.08.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Рибчинський В.П.