Справа № 943/263/22 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 22-ц/811/1937/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М. Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулись з позовом до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на частку в спільному майні колишнього подружжя та права на завершення приватизації житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 повернуто позивачам.

Роз`яснено позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Апелянт вказує, що за змістом ч.12 ст. 33, ч.1 ст.187, ч.4 ст. 198, ч.2 ст.213 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку із прийняттям новим суддею справи до свого провадження, призначенням та проведенням підготовчого засідання спочатку. У разі встановлення цим суддею на вказаній стадії після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, він постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Після усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк новий суддя постановляє ухвалу про продовження розгляду справи шляхом призначення та проведення підготовчого засідання спочатку. Вказує, що після відкриття провадження у справі головуючий - суддя не постановив ухвалу про прийняття справи до свого провадження та про залишення позовної заяви без руху в частині її не підписання позивачем ОСОБА_1 , а також не надав їй строк для усунення недоліків позовної заяви, чим порушив вимоги ч. 11 ст. 187 ЦПК України. Звертає увагу, що не дивлячись на те, що ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 підписав позовну заяву, суд першої інстанції повернув таку обом позивачам в порядку, передбаченому ч.4 ст. 185 ЦПК України. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року та ухвалено розглядати справу без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 20 жовтня 2022 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 17 жовтня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 20 жовтня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте така не підписана позивачкою ОСОБА_1 , що є підставою для повернення позовної заяви позивачам відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з позовної заяви, зареєстрованої в суді 18 лютого 2022 року, позивачами у справі є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , які звернулись з позовом до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області, про визнання права власності на частку в спільному майні колишнього подружжя та права на завершення приватизації житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , підготовче судове засідання призначено на 12 квітня 2022 року.

29 червня 2022 року ОСОБА_4 звернулась із заявою про відвід судді, ухвалою Буського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року заяву ОСОБА_4 задоволено, відведено суддю Журибіду Б.М. від розгляду вищевказаної справи, справу передано в канцелярію суду для визначення іншого судді для розгляду вказаної справи.

Відповідно до частини дванадцятої статті 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскаржуваною ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , повернуто позивачам на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, згідно з яким заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Повернення позовної заяви позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суддя мотивував відсутністю підпису ОСОБА_1 на позовній заяві.

Так, з позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що така підписана представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 , а підпис ОСОБА_1 на позовній заяві відсутній, тобто, позовна заява підписана лише одним із позивачів.

Повертаючи позовну заяву з посиланням на п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя вірно зазначив, що позовна заява не підписана одним із позивачів, саме ОСОБА_1 , що є підставою для повернення поданої нею позовної заяви.

На думку колегії суддів поза увагою судді залишилась та обставина, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, ухвала про відкриття провадження у справі є чинною.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивачами у справі є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , а тому повертаючи позовну заяву обом позивачам з тих підстав, що така не підписана позивачкою ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з огляду на те, що позовна заява від імені позивача ОСОБА_2 підписана його представником, неправомірно повернув позовну заяву обом позивачам, обмеживши право іншого позивача, ОСОБА_2 , у доступі до правосуддя.

Зважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про повернення позовної заяви саме обом позивачам, оскільки позовна заява від імені позивача ОСОБА_2 підписана його представником, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2 .

За вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , однак не може погодитися з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_2 , що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду в частині повернення позовної заяви ОСОБА_2 .

Що стосується повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав не підписання такої позивачем, то в цій частині оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі п.1 ч.1 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що суддя, на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України та на підставі ст. ст. 175, 177 ЦПК України, повинен був залишити позов без руху та надати строк на їх усунення, оскільки п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України імперативно передбачає, що позовна заява, не підписана позивачем, повертається позивачу, при цьому не передбачає надання позивачу можливості залишення такої позовної заяви без руху і наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року в частині повернення позовної заяви ОСОБА_2 скасувати, справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року в частині повернення позовної заяви ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 20 жовтня 2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк