Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що 28 січня 2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна вчинила виконавчий напис за № 253 яким пропонувала звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості перед КБ «Приват Банк» за кредитним договором № MKK7GA00000183 від 02.04.2007 р. в сумі 245 681.17 доларів США з яких: заборгованість за кредитом - 29 065.62 долари США, заборгованість за відсотками - 58104.84 долари СІЛА, комісія - 2233.00 долари США, пеня - 156277.71 долари СІЛА. Всього на суму 6948673 (шість мільйонів дев`ятсот сорок вісім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 03 коп. Строк за яким проводиться стягнення становить 11 років, 7 місяців 27 днів а саме з 02.04.2007 року по 29.11.2018 року.

Вказує, що про існування оскаржуваного виконавчого напису позивач довідався 15 листопада 2021 року з отриманої засобами поштового зв`язку про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про мінімальні витрати виконавчого провадження ВП № 67325487

Пояснює, що AT КБ «Приват Банк» 25 жовтня 2011 року звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про звернення на предмет іпотеки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року у справі № 308/3060/13-ц визнано дійсним Договір іпотеки від 03.04.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приват Банк та ОСОБА_1 . В рахунок погашення заборгованості за договором №MKK7GA00000183 від 02.04.2007 року - в розмірі 58397.78 дол. США (що еквівалентно 465517.90грн.) - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 54.02 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ Приват Банк за поточною ціною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку",

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 серпня 2013 р. у справі № 308/3060/13-ц апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ КБ Приват Банк задоволено частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року по даній справі змінено. Зазначене рішення в частині задоволенні позову ПАТ КБ Приват банк про визнання дійсним договору іпотеки, укладеного між ПАТ Приват банк та ОСОБА_1 та у частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ Приват Банк 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи скасувати і в цій частині позову відмовлено. Абзац третій рішення суду першої інстанції викладено в наступній редакції.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року, в розмірі 50640.29 дол. США, з яких: 28 816.3 дол. США - заборгованість по кредиту, 14 507.62 дол. США - по процентам, 872.9 дол. США - по комісії, 6 443.47 дол. США по пені, що по курсу 7.9715 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.08.2011 року складає 403 679,06 грн., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 54,02 м. кв., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу цієї квартири ПАТ КБ Приват Банком з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ Приват Банк всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціною предмету іпотеки встановленому на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті зазначене рішення залишено без змін.

Зазначає, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавецй має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Вважає, що кредитор реалізувавши право на дострокове отримання коштів в т.ч. за рахунок предмета іпотеки майна змінив строк виконання грошового зобов`язання та не мав правових підстав для нарахування відсотків у період з 25 листопада 2011 року також і комісії і штрафу у розмірі які зазначені в оскаржуваному виконавчому написі.

На підставі вищевикладеного, просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 28 січня 2019 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. у реєстрі нотаріальних дій за № 253 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру в АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНКОПП НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості перед КБ Приват Банк за кредитним договором № MKK7GA00000183 від 02.04.2007 р. в сумі 245 681.17 доларів США та витрати за вчинення напису в сумі 3500 грн. таким що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

01.04.2022 від представника АТ КБ «Приватбанк» - адвоката Наконечної А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що виконавчий напис є цілком правомірним, а доводи позивача є нікчемними, нотаріус дів у рамках чинного законодавства, а отже, виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства. У зв`язку з наведеним просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника адвоката Шпуганича В.П. надійшла заява розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву , в якій просила справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи та аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 03.04.2007 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. за реєстровим №655, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в AT КБ «Пріватбанк», МФО 305299, у розмірі: Заборгованість за кредитом - 29 065,62 доларів США; Заборгованість за відсотками - 58 104,84 долари США; Комісія 2 233,00 долари США;

Пеня - 156 277,71 доларів США, що всього становить 245 681 (двісті сорок п`ять тисяч шістсот вісімдесят один) долар США 17 центів, що за курсом НБУ на 29.11.2018 року (один долар США дорівнює 28.269049 гривень) становить 6 945173 (шість мільйонів дев`ятсот сорок п`ять тисяч сто сімдесят три) грн. 03 копійки. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого натну 3 500,00 гривень.

Всього, з рахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 6 948 673 (шість мільйонів дев`ятсот сорок вісім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 03 коп.

Строк, за який провадиться стягнення, - одинадцять років сім місяців двадцять сім днів з 02.04.2007 року по 29.11.2018 року.

У подальшому виконавчий напис було пред`явлено стягувачем до виконання та такий знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що стверджується постановю про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2021 (ВП 673254).

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2013 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 про звернення стягнення задовольнити частково. Визнано дійсним Договір іпотеки від 03.04.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 . В рахунок погашення заборгованості за договором № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року в розмірі 58397,78 дол. США (що еквівалентно 465517,90грн.) звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 54,02 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за поточною ціною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку".

08 серпня 2013 року рішенням апеляційного суду Закарпатської області у справі № 308/3060/13-ц рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2013 року по даній справі змінено. Зазначене рішення в частині задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дійсним договору іпотеки, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 та у частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приват Банк» 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи скасувати і в цій частині позову відмовлено.

Абзац третій рішення суду першої інстанції викладено в наступній редакції.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року, в розмірі 50640.29 дол. США, з яких: 28 816.3 дол. США - заборгованість по кредиту, 14 507.62 дол. США - по процентам, 872.9 дол. США - по комісії , 6 443.47 дол. США по пені, що по курсу 7.9715 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.08.2011 року складає 403 679,06 грн., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 54,02 м. кв., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу цієї квартири ПАТ КБ «Приват Банком» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПриватБанк всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціною предмету іпотеки встановленому на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті зазначене рішення залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» скористався передбаченим частиною 2 статті 1050 ЦК України правом вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року.

Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, вказує на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

З огляду на те, що АТ КБ «Приватбанк» скористався передбаченим частиною 2 статті 1050 ЦК України правом вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року, шляхом звернення до суду із позовом, після чого продовжував нараховувати відсотки за кредитом, суму заборгованості позивача перед банком не можна вважати безспірною.

Відповідач, звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо цієї заборгованості, фактично заявив право вимоги стягнення заборгованості, якої не існує. При цьому у даному випадку сам факт існування у боржника такої заборгованості (зі сплати процентів за користування кредитом за період після пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором) є спірним.

Вказані висновки не суперечать висновкам щодо застосування норм права, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 910/3337/17.

Відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 та у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний висновок: Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21 підтвердила висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід застосовувати разом з нормами частини другої статті 88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис.

У розумінні закону строк, у межах якого особа може звернутися до нотаріуса по захист свого цивільного права, є відповідним строком давності з правовими наслідками, які з цього випливають. Вчинення нотаріусом виконавчого напису поза межами зазначеного строку, що пройшов з дня виникнення у кредитора права вимоги, законом не передбачено.

У постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року справа №361/1488/19, провадження № 61-6141св20 зазначено, що позовну давність слід відрізняти від інших видів строків захисту цивільних прав. Так, не є позовною давністю строк для вчинення виконавчих написів та деякі інші строки. До вказаних строків правила глави 19 ЦК України про зупинення, переривання, поновлення позовної давності не застосовуються.

У кредитному договорі № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року передбачено, що кредит надається позичальнику по 31.03.2017 року.

Разом із тим, звернувшись у жовтні 2013 року до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № МКК7GА00000183 від 02.04.2007 року відповідач змінив строк дії кредитного договору, і саме з цього часу виникло право вимоги за тілом та відсотками.

Із змісту виконавчого напису нотаріуса від 28.01.2019 року вбачається, що заборгованість стягується за період з 02.04.2007 по 29.11.2018.

Отже, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи, що у вчиненому спірному виконавчому написі сума заборгованості, в рахунок погашення якої запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, не є безспірною, відповідачем не було спростовано доводи позивача, відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно дост.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 1362 грн., з яких: за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 18 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 253, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру в АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» () за кредитним договором № MKK7GA00000183 від 02.04.2007 в сумі 245 681.17 доларів США та витрати за вчинення напису в сумі 3500 грн.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24 жовтня 2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак