ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4509/22
провадження № 2-др/753/72/22
"19" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А. розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву про ухвалення додаткового рішення у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №753/4509/22 (провадження № 2/753/4628/22) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого в реєсті за №65802, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 488,60 грн.

02.08.2022 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Яресько Тараса Віталійовича про ухвалення додаткового рішення за наслідком розгляду цивільної справи №753/4509/22, у якій останній просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , понесені витрати на правничу допомогу, докази понесення яких були подані разом з позовною заявою.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги представником позивача до позовної заяви долучено такі докази:

- копія Договору про надання правничої (правової) допомоги № 22042 від 16.02.2022 р.;

- копія Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №22042 від 16.02.2022 р.;

- копія акту приймання-передачі наданих послуг №-01 від 23.02.2022 р.;

- копія розрахункової квитанції про отримання грошових коштів №23/02/22 від 23.02.2022 р;

- копія ордеру на надання правової допомоги;

- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року між позивачем та адвокатом Яресько Тарасом Віталійовичем було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №22042, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги позивачу у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом інтересів, захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

16 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 та адвокат Яресько Тарас Віталійович підписали Додаток №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №22042, згідно умов якого було визначено порядок оплати правової (правничої) допомоги, а також адвокат Яресько Тарас Віталійович прийняв на себе обов`язок здійснювати представництво та захист інтересів позивача в суді першої інстанції, відповідно до підсудності справи.

Пунктом 2 Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №22042 позивач та адвокат Яресько Тарас Віталійович спільно визначили і погодили, що вартість професійної правничої допомоги (гонорар) за послуги, визначені в п. 1 цього Додатку становить 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №-01 від 23.02.2022 до Договору №22042 від «16» лютого 2022 р. про надання правової (правничої) допомоги визначено, що адвокатом Яресько Тарасом Віталійовичем було надано послуги, а клієнтом (позивачем) в свою чергу їх отримано, на підтвердження чого надано розрахункову квитанцію №23/02/22 від 23.02.2022 р.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19 (провадження № 61-9343св19) , від 19.05.2021р. у справі № 206/1293/19 (провадження № 61-16936св20), від 19 травня 2021 року у справі № 754/14704/19-ц (провадження № 61-16221св20), від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У акті приймання-передачі послуг №-01 від 23.02.2022 року представником позивача наведений детальний опис наданої адвокатом правничої допомоги та вартість послуг, який також відображений в Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 22042 від 16.02.2022 року.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавав.

Будь-які заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, про які заявив позивач, від відповідача до суду також не надходили.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. за роботу з підготовки позовної заяви до Дарницького районного суду міста Києва з вимогами позивача до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підготовка пакету додатків до позовної заяви згідно вимог ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до висновку, що заявлена представником позивача сума відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та розумності, оскільки відповідна професійна правнича допомога, покладена в основу розрахунку, була доцільною і необхідною для належного захисту прав та інтересів позивача.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Однак, будь-яких заперечень проти надання позивачу адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги - з боку відповідача не надано, як не надано і належних обґрунтувань не співмірності зафіксованого позивачем та адвокатом витраченого часу.

Отже, суд вважає доведеним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн., як такий що узгоджується з реальною і фактично наданою професійною правничою допомогою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, наявні підстави для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 133, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.