Справа № 567/834/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача адвоката Пелиха А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 32189,84 грн. заборгованості за кредитним договором звернулось АТ "Ощадбанк".

В обґрунтування позову АТ "Ощадбанк" зазначає, що 23.06.2021 між АТ "Ощадбанк" в особі філії Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит, відповідно до п.2.2 якого, кредит надавався в загальному розмірі 30000 грн. на 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 22.06.2026.

Згідно п.3.2.1 договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Вказує, що банк свої зобов`язання виконав шляхом зарахування коштів в сумі 28500 грн.

Відповідно до п.2.4.1 договору, позичальник за користування кредитом зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою.

Зазначає, що відповідно до п.3.3.2 договору, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником згідно з графіком платежів.

Відповідно до п.3.9.1, у випадку, якщо будуть мати місце випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов договору, банк має право вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих відсотків за користування кредитом.

У зв`язку з простроченням ОСОБА_1 виконання своїх зобов`язань за договором кредиту понад 88 днів, заборгованість за основним боргом та відсотками були перенесені на рахунок простроченої заборгованості.

Зазначає, що в силу приписів ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначаючи про те, що ОСОБА_1 порушив умови договору по поверненню коштів та ст.509, 526, 1049 ЦК України, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 13.07.2022 на суму 32189,84 грн., яка складається: 26999,77 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 5080,59 грн. - відсотки за користування кредитом; 4,62 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,70 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 17,49 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 69,67 грн. - втрат від інфляції несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 02.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому, просить позов задоволити. Зазначив, що на даний час ОСОБА_1 умови договору не виконує і з моменту пред`явлення позову до 02.10.2022 жодних коштів на погашення заборгованості не сплатив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов до суду не подав.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України, зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань.

В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2021 між АТ "Ощадбанк" в особі філії Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит, відповідно до п.2.2 зазначеного договору, кредит надавався в загальному розмірі 30000 грн. на 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 22.06.2026.

Згідно п.3.2.1 договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Банк свої зобов`язання виконав шляхом зарахування коштів в сумі 28500 грн., що підтверджується випискою про картковому рахунку № НОМЕР_1 та меморіальним ордером №178_71 від 23.06.2021.

Відповідно до п.2.4.1 договору, позичальник за користування кредитом зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою.

Підпунктами 3.3.2 та 3.3.3. договору визначено, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником згідно з графіком платежів, рівними частинами в розмірі 500 грн. та відсотки, нараховані на залишок основної суми боргу щомісячно до 25 числа місяця.

Відповідно до п.3.9.1, у випадку, якщо будуть мати місце випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов договору, банк має право вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих відсотків за користування кредитом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 допустив прострочення виконання своїх зобов`язань за договором кредиту понад 88 днів.

Відповідно до ст.525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

У відповідності зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту.

Оскільки за договором, укладеним між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 , останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 26999,77 грн. за основним боргом.

Одночасно судом береться до уваги і те, що ні розрахунок заборгованості, ні сам кредитний договір, відповідачем не оспорювався.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і оскільки борг по процентах станом на 13.07.2022 становить 5080,59 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Крім цього, в постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 №3-1522гс16 висловлено правову позицію, згідно з якою нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Оскільки внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Оскільки ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, то з нього на користь позивача необхідно стягнути 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 4,62 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 17,70 грн.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

При цьому, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Індекс інфляції розраховується в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Оскільки ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання, то, за правилами ст.625 ЦК України з нього необхідно стягнути борг з врахуванням індексу інфляції.

Розмір інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом становить 17,49 грн., розмір інфляційних втрат позивача від прострочених сум заборгованості за процентами становить 69,67 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2481 грн. судового збору, який, за правилами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк» 32189 грн. 84 коп. заборгованості за кредитним договором та 2481 грн. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: м.Рівне, вул.С.Петлюри, 16, )

відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 07.10.2022.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.