Справа № 132/1587/22
Провадження № 2/132/556/22
РІШЕННЯ
Іменем України

"27" жовтня 2022 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання ГОРДІЄНКО А.М., за участі: представника позивача ОСОБА_1 адвоката НИКИТЮКА О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області у порядку загального позовного провадження цивільну справу №132/1587/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Никитюк Олександр Іванович, до Державного підприємства «Шепетівський військовий лісгосп» про оформлення трудових відносин з працівником та встановлення періоду роботи,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Никитюк О.І., із вказаним позовом, в якому просить зобов`язати ДП «Шепетівський військовий лісгосп» оформити з ним трудові відносини, як таким, що був 04.08.2021 року допущений до роботи без укладення трудового договору; нарахувати та виплатити йому заробітну плату за один робочий день, а саме за 04.08.2021 року, у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у серпні 2021 року; нарахувати та сплатити податок на доходи фізичних осіб та суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 04.08.2021 року. В обґрунтування вимог зазначив, що він 04.08.2021 року фактично був допущений до виконання робіт з розчистки лісу на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 за вказівкою ДП «Шепетівський військовий лісгосп», без укладення трудового договору, що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а тому він має право у судовому порядку вимагати оформлення трудових відносин, у зв`язку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 25.07.2022 року, вказаний цивільний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 28.07.2022 року відкрив за ним провадження за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче провадження у справі.

Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року, закрите підготовче провадження у даній цивільній справі, призначивши її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом в передбаченому законом порядку, із заявами та/або клопотаннями про відкладення розгляду справи, не зверталися.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат НИКИТЮК О.І. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності позивача та відповідача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останніми не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Суд враховує, що відповідно до положень частини 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивача та відповідача.

Суд, вислухавши вступну промову представника позивача, дослідивши та оцінивши кожний наданий позивачем письмовий доказ на предмет його належності, допустимості та достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що до відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 04.08.2021 року о 16год.20хв. надійшло повідомлення від чергового лікаря міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, що до реанімаційного відділення лікарні доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який здійснюючи санітарну читку ділянки лісу, розміщеної на території військової частини НОМЕР_1 міста Калинівка, допустив із власної необережності, падіння на себе гілки, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудного відділу хребта.

На підставі вказаного повідомлення, 05.08.2021 року уповноваженим органом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254, були внесені відповідні відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, досудове розслідування за яким визначено здійснювати відділенню поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Мельника В.А. від 18.05.2022 року, закрите вказане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з пояснень яких встановлено, що на ділянці лісу, розміщеної на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на підставі лісорубного квитка Вінницьким військовим лісництвом здійснювалась вибіркова рубка (вирубка небезпечних, пошкоджених дерев та прибирання території від повалених та зрізаних дерев). До виконання цих робіт допускалися працівники Вінницького військового лісництва, а також через великий їх об`єм та нестачу робочої сили до роботи залучались інші цивільні особи за цивільно-правовими угодами, які проходили перевірку Службою безпеки України та допускалися на територію військової частини. Так, на початку липня 2021 року виникла необхідність в залученні додаткової робочої сили для виконання робіт по вивезенню лісової продукції (дров) з територій військової частини та її зачистці, у зв`язку із чим, виникла потреба у залученні громадянина ОСОБА_1 , який раніше виконував подібні роботи, та може погодитися на їх виконання. З цією метою, 04.08.2021 року близько 14год.00хв. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 вирушили на територію військової частини, щоб показати останньому об`єм робіт, які пропонувалися йому виконати. Приїхавши до ділянки лісу, яка розташована поруч із сховищем № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 взявши бензопилу, пішов оглядати зрізане дерево породи «Дуб», розчищаючи собі дорогу за допомогою бензопили прорізаючи мале гілля. Через декілька хвилин, пила заглохла, після чого був виявлений ОСОБА_1 без свідомості, який був доставлений до міської лікарні. За показами свідків, цивільно-правова угода між ДП «Шепетівський військовий лісгосп» та ОСОБА_1 про виконання робіт з розчистки лісу, підписана не була, оскільки ОСОБА_1 мав лише оцінити об`єм робіт, які йому пропонувалися, та вирішити, чи він буде братися за їх виконання.

Допитаний в якості потерпілої особи ОСОБА_1 , підтвердив покази вищевказаних свідків, зазначивши, що у трудових відносинах із ДП «Шепетівський військовий лісгосп» не перебував. Оглядати дерево, від падіння якого вподальшому отримав тілесні ушкодження, пішов з власної ініціативи.

09.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про закриття кримінального провадження з тієї підстави, що він тілесні ушкодження отримав внаслідок нещасного випадку, до якого ніхто не причетний, претензій ні до кого немає, від проходження судово-медичної експертизи відмовляється.

За інформацією, наданою ДП «Шепетівський військовий лісгосп» та військовою частиною НОМЕР_1 , роботи з очистки технічної території військової частини від небезпечних, сухих та пошкоджених дерев проводилися Вінницьким військовим лісництвом ДП «Шепетівський військовий лісгосп» згідно виданого лісорубного квитка (дозволу) за серією ХМ ЛРК № 006911, порядковий номер 27 від 30.07.2021 року, виписаного на підставі листа командира військової частини НОМЕР_1 та акту обстеження насаджень, в кварталі № 14 виділі 10, та кварталі № 15 виділі 1. До вказаних робіт були допущені, а відповідно і мали право перебувати на території працівники підприємства, які пройшли процедуру погодження та допуску перебування на технічній території військової частини НОМЕР_1 через контррозвідувальне управління СБУ у Вінницькій області, а саме лісничий ОСОБА_6 , помічник лісничого ОСОБА_7 , майстри лісу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими було проведено інструктаж. Громадянин ОСОБА_1 не перебував в трудових відносинах із ДП «Шепетівський військовий лісгосп», та перебував на території військової частини у зв`язку із наміром підписати цивільно-правову угоду на разове виконання робіт.

Вищевказана постанова слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Мельника В.А. про закриття кримінального провадження від 18.05.2022 року, не була оскаржена ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку, та на даний час є чинною.

Не дивлячись на покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , допитаних в ході досудового розслідування; інформацію, витребувані документи ДП «Шепетівський військовий лісгосп» та військової частини НОМЕР_1 , а також пояснення ОСОБА_1 , даних в ході його допиту в якості потерпілої особи та у поданій ним заяві про закриття кримінального провадження, які були наведені слідчим ОСОБА_10 у постанові від 18.05.2022 року, згідно яких, ОСОБА_1 у будь-яких трудових відносинах з ДП «Шепетівський військовий лісгосп» не перебував, перебував 04.08.2021 року на території військової частини НОМЕР_1 із намірами можливого підписання цивільно-правової угоди на разове виконання робіт, позивач ОСОБА_11 звернувся до Калинівського районного суду із вказаним цивільним позовом.

Відповідно до положень статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 2 КЗпП України, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Частинами першою, другою, третьою статті 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема при укладенні трудового договору з фізичною особою, що має місце у даній справі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи. При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Згідно частини шостої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації (крім випадків виконання робіт чи надання послуг за гіг-контрактом у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»), орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Тлумачення частини шостої статті 235 КЗпП України дозволяє суду зробити висновок, що у судовому порядку може бути встановлено факт трудових відносин з працівником, характер виконуваної ним роботи без укладення трудового договору, що є підставою для зобов`язання роботодавця оформити трудові відносини, а також для нарахування та стягнення судом заборгованості із заробітної плати за встановлений період роботи.

Дана позиція викладена Верховним Судом у своїй постанові від 16.01.2018 року у справі № 127/1309/16-ц (номер провадження 61-974св17).

Частинами першою та п`ятою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з вимог процесуального закону, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

Таким чином, у випадку невиконання позивачем його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, він має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, щодо відмови йому у позові, у зв`язку із недоведеністю обставин, на наявності яких він наполягає.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження своїх доводів щодо існування 04.08.2021 року між ним та ДП «Шепетівський військовий лісгосп» фактичних трудових відносин, не надано належних доказів, а саме щодо укладення між ДП «Шепетівський військовий лісгосп» та ним трудового договору, допущення його до роботи, виконання ним трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, виплату заробітної плати.

Доводи позивача щодо факту працевлаштування до ДП «Шепетівський військовий лісгосп» без оформлення з ним трудового договору, спростовуються матеріалами справи, які досліджені судом та наведені в даному судовому рішення.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без задоволення, через недоведення обставин, на наявності яких посилається позивач.

Згідно частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 82, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Никитюк Олександр Іванович, до Державного підприємства «Шепетівський військовий лісгосп» про оформлення трудових відносин з працівником та встановлення періоду роботи залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя