Провадження 2-о/557/89/2022
Справа 557/1270/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

14 жовтня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , встановити опіку над нею та призначити ОСОБА_2 її опікуном.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіривши вищезазначену заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суддя доходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як убачається з поданої заяви, представник заявника посилається на приписи ч. 2 ст. 299 ЦПК України, як на підставу звільнення останнього від сплати судового збору, і вважає, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

З 01 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», відповідно до якого виключено п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», згідно якого судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Водночас, ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Крім того, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить положення про пільги щодо сплати судового збору за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 496,20 грн.

За вказаних обставин, ОСОБА_2 слід сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн або подати докази, що підтверджують звільнення його від сплати судового збору.

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: UA0017507, отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Гощанс.сел.тг/22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), за кодом класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал платіжного документа про сплату судового збору необхідно надати суду.

Поряд з цим, суддею звертається увага заявника на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Так, заявником до заяви додана копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28 серпня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_5 з 22 серпня 2018 року встановлено першу «Б» групу інвалідності загального захворювання з ураження ЦНС, довічно та зазначено, що остання потребує постійного стороннього догляду.

Однак, будь-яких документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 страждає на будь-який психічний розлад, на день подання заяви, суду не додано. Потребування особою сторонньої допомоги не свідчить саме по собі про наявність саме психічного розладу.

Фізична хвороба може бути підставою для визнання особи інвалідом, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, єдиною підставою для чого є стійкий психічний розлад особи.

Відсутність зазначених даних в заяві позбавить суд у подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи-однієї з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_5 психічного розладу здоров`я станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй ч. 2 ст. 28 та ч.1 ст. 64 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

За змістом ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Зі змісту заяви слідує, що заявник просить визнати ОСОБА_5 недієздатною та призначити його опікуном над нею. Проте зміст заяви не містить даних, що органом опіки та піклування таке подання виносилось, хоча вимога з даного питання пред`явлена, не додано до заяви відповідного подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною фізичною особою, при тому, що наявність такого подання є обов`язковим для ухвалення судом рішення за результатами розгляду заяви про визнання фізичної особи недієздатною. Всупереч вищезазначеним вимогам закону до заяви не додано доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Що стосується зазначення заявником заінтересованою особою органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації, то суддею зазначається наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , стосовно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна, проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ч. 1 ст. 62 ЦК України).

У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Тому належною заінтересованою особою у даній справі буде виступати орган опіки та піклування відповідної сільської (селищної) ради за місцем проживання особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич