11.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/1045/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1045/21
Номер провадження 2/205/1332/22
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу №205/1045/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
09 лютого 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк), 19.02.2008 року був укладений Кредитний договір № 014/3101/144390/73, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 36 188 доларів США зі сплатою 12,95 % річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 36 188 доларів США. 18.12.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило АТ «Оксі Банк», а АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 014/3101/144390/73 від 19.02.2008 року. 18.12.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-28-1, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № № 014/3101/144390/73 від 19.02.2008 року. 26.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №2612-01, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 014/3101/144390/73 від 19.02.2008 року.
Відповідач заборгованість погашав не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту, яка складає 26 752,71 доларів США, що в еквіваленті складає 761 251,04 грн.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних в розмірі 68 576,36 грн., нараховані на суму 26 752,21 доларів США, за період з 24.12.2017 року по 24.12.2020 року, а також пеню в розмірі 123 256,11 грн., нарахованої на 761 251,04 грн. за період з 24.12.2019 року по 24.12.2020 року, а всього 191 832,47 грн.
Ухвалою судді від 06.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Від відповідача відзив на позов не надійшов.
Представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» письмово просив розглянути справу без його присутності на підставі наявних доказів та матеріалів. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився. Про час. Дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявка суд не повідомив.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
У ході судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 27.05.2008 року укладено Кредитний договір № 014/3101/144390/73, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 36 188 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 12,95 % річних та датою остаточного погашення кредиту 19.02.2015 року (а.с.10).
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 36 188 дол. США.
19.05.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, відповідно до якої станом на дату її укладення фактична заборгованість відповідача за кредитним договором становить 32 155,96 доларів США, заборгованість, строк погашення якої настав, складає 3 313,79 доларів США (а.с.19-20).
18.12.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило АТ «Оксі Банк», а АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів (а.с.36-42).
18.12.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-28-1, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів (а.с.43-48).
26.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №2612-01, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів (а.с.49-55), в тому числі, відповідно до витягу з додатку №2 до вказаного договору, за Договором кредиту № 014/3101/144390/73 від 19.02.2008 року (а.с. 56).
Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача за Договором кредиту № 014/3101/144390/73 від 19.02.2008 року.
За період користування кредитними коштами, ОСОБА_1 здійснено часткове погашення заборгованості.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не було спростовано відповідачем, основна сума заборгованості за тілом кредиту становить 26 752,71 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.12.2020 року становить 761 251,04 грн.
Із вказаної суми позивачем розраховано три відсотки річних, що відповідно до наданого розрахунку за період з 24.12.2017 року по 24.12.2020 року становлять 68 576,36 грн., та пеня в розмірі подвійної ставки НБУ, яка за період з 24.12.2019 року по 24.12.2020 року становить 123 256,11 грн. (а.с.97-99).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 12 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.
Положеннями ст.1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.
З урахуванням викладеного, а також того, що визначений Кредитним договором строк кредитування закінчився, а відповідач умови договору в повному обсязі не виконав та має заборгованість, позивач має право на стягнення з боржника трьох відсотків річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також інфляційних втрат.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 68 576,36 грн.
Однак, позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 123 256,11 грн. жодним чином не обґрунтована.
Стягнення з боржника пені, обчисленої від суми простроченого платежу, що не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який стягується пеня, регулюється Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», який відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці).
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 123 256,11 грн.
На підставі вищенаведеного, суд задовольняє позов ТОВ «Вердикт Капітал» частково в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 68 576,36 грн., та відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 123 256,11 грн.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про розподіл його судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.
Частинами 2, 3 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 21-12/2019 від 21.12.2019 року (а.с.72-75), заявку про надання юридичної допомоги № 107 від 04.01.2021 року по клієнту ОСОБА_1 (а.с.77), витяг з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021 року, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 20 000 грн. (а.с.78), а також платіжне доручення про сплату за надання правової допомоги згідно договору № 21-12/2019 від 21.12.2019 року та акту прийому-передачі виконаних робіт в розмірі 200 000 грн. (а. с. 76).
Однак, за відсутності у витязі з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021 року підтвердження, що послуги АО «Вердикт» надані саме у зв`язку зі справою за позовом до ОСОБА_1 , встановити понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи неможливо.
Враховуючи викладене, суд відмовляє стягненні з відповідача на користь позивача 20 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 028,65 грн. (68 576,36 грн. х 2877,49 грн. : 191 832,47 грн.).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 256, 257, 261, 267, 526, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 78-81, 141, 247, 265, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г.Остапенко