Справа №751/1961/22
Провадження №2/751/884/22
28 вересня 2022 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Іскра К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь 18 869,09 грн матеріальної шкоди та 200 000,00 грн моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також понесені судові витрати (а.с.1-5).
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2021 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та йому призначено покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вказаний вирок суду набрав законної сили. Зазначає, що з приводу заподіяних відповідачем тілесних ушкоджень вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня №2» з 29.06.2021 до 16.07.2021, їй було діагностовано закритий чрезвертельний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, операція БІОС 02.07.2021. За власні кошти вона купувала ліки та вироби медичного призначення для остеосинтезу стегна (титан), на що витратили 18 869,09 грн, які просить стягнути з відповідача, оскільки останній в добровільному порядку кошти не відшкодував. Крім того, відповідачем спричинена моральна шкоду, яка полягає в фізичному болі та стражданнях, отриманих від тілесних ушкоджень, втраті звичного способу життя, побоювань виходити на вулицю, оскільки постійно очікує нападу від оточуючих, постійному стресі, та яку вона оцінює у розмірі 200 000,00 грн.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 30 червня 2022 року відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14 липня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та її представник не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2021 у справі №751/7474/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт за те, що 29.06.2021 року, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_2 , знаходячись в черзі біля магазину «Планета Секонд Хенд», що розташований за адресою: проспект Перемоги, буд. 14 в м. Чернігів, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, хоча повинен був і міг їх передбачити, не розрахувавши свої сили, штовхнув двома руками в ліве плече ОСОБА_1 , внаслідок чого остання впала на асфальтове покриття та в результаті падіння отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке виникло внаслідок падіння на площину (асфальт) з висоти власного зросту з наданням тілу прискорення, та згідно висновку експерта № 392 від 25.08.2021 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу (а.с.16-19). Одночасно задоволено позов прокурора в інтересах КНП «Чернігівська міська лікарня №2» та стягнуто з ОСОБА_2 в дохід місцевого бюджету м. Чернігова 12 232 грн 18 коп витрат, понесених КНП «Чернігівська міська лікарня №2» на лікування потерпілої ОСОБА_1 від кримінального правопорушення.
Водночас у рамках розгляду вищезгаданого кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишений без розгляду за заявою представника потерпілої.
Згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №6201 ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 29.06.2021 до 16.07.2021 у зв`язку із закритим чрезвертальним переломом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, отриманим 29.06.2021 о 08 год 00 хв, 02.07.2021 проведено операцію БІОС, призначене лікування (а.с.25-26).
На призначене лікування позивач витратила 4 669,09 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с.11-15), та 14 200,00 грн на придбання виробу медичного призначення для остеосинтезу стегна (титан), що підтверджується копією рахунку-фактури №0584 від 01.07.2021 (а.с.24), що загалом становить 18 869,09 грн.
Відповідно до висновку КНП «Чернігівська міська лікарня №2» від 06.12.2021 ОСОБА_1 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійні основі від фізичного болю до 06.12.2022 (а.с.27).
З копії виписки медичної книжки ОСОБА_1 вбачається, що остання зверталась до лікаря-отоларинголога 02.06.2021 з приводу шуму у вухах, 09.06.2021 до ангіохірургу, а також 22.10.2021 з приводу головного болю та запаморочення (а.с.28-30).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем відзив на позов не подано, а також не надано доказів щодо добровільного відшкодування завданої внаслідок протиправних дій позивачу матеріальної шкоди, а тому суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України.
Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 18 869,09 грн підлягають задоволенню.
Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.
В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням викладеного, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнала позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у її особистому житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, слід визначити у розмірі 10 000 грн, що буде відповідати принципу розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги від 31.01.2022 адвокатом Хайтовим П.В. (а.с.6) та ордеру (а.с.10).
Суд, з урахуванням складності справи, загального порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутністю клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 1-18, 76, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177, 1195 ЦК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко