Справа № 699/689/21
Номер провадження № 2/699/85/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаського району Черкаської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаського району Черкаської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,1443 га, яку померла прийняла у спадщину від свого батька. ОСОБА_5 не залишила заповіту, а її спадкоємцями за законом у рівних частинах є чоловік позивач ОСОБА_1 , син позивач ОСОБА_2 , та син третя особа у справі ОСОБА_3 .

Позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не можуть, оскільки спадкодавець за своє життя не встигла отримати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до суду з позовом та просили визнати за кожним з них право власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки.

Під час подання позову позивачі заявили клопотання про витребування доказів, а саме витребування від державної нотаріальної контори матеріалів спадкової справи № 1780/2010, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

На виконання ухвали суду від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи (а.с. 55-133).

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, проте у позові зазначено, що справу вони просять слухати за наявними матеріалами у їх відсутність (а.с. 4).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Рішення просив прийняти відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 36).

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про здійснення розгляду справи у його відсутність. У заяві зазначено, що позовні вимоги він підтримує.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з`явилася, причину неявки не повідомила, заяв не подала.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи у відсутність учасників.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Зі свідоцтва про народження від 12.02.1960 серії НОМЕР_1 вбачається, що у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_8 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_8 26.09.1982, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 26.09.1982 серії НОМЕР_2 . Після одруження дружина змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с. 14).

З огляду на викладене слід дійти висновку, що ОСОБА_5 була дочкою ОСОБА_6 .

З заповіту від 06.04.2010, посвідченого секретарем Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області Мариненко В.В., вбачається. що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, порівно дочкам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 16).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 84 роки у с. Моринці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.05.2010 серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

До складу спадкового майна входила земельна ділянка.

Так, ОСОБА_4 12.12.2011 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки площею 2,2885 га в межах території Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, кадастровий номер 030080003, яка належала ОСОБА_6 . У вказаному свідоцтві про право на спадщину за заповітом зазначено, що спадкоємцем іншої Ѕ частки цієї земельної ділянки є ОСОБА_5 (а.с. 17).

З відповідей Відділу у Корсунь-Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 29.05.2017 № 481/106-17 та від 11.07.2017 № 412/0/196-17 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_6 з кадастровим номером :03:008:0003 у результаті оформлення ОСОБА_4 спадкових прав була поділена на дві земельні ділянки:

1)з кадастровим номером :04:001:0039, площею 1,1442 га, право власності на яку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 отримала ОСОБА_4 ;

2)з кадастровим номером :04:001:0335 площею 1,1443 га., право на спадкування якої після смерті ОСОБА_6 отримала ОСОБА_5 , проте свої права не оформила (а.с. 99-107).

Зі свідоцтва про смерть від 16.10.2010 серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років (а.с. 10).

Таким чином, ОСОБА_5 померла через 4,5 місяці після смерті свого батька та не мала можливості за життя оформити документи щодо права на спадщину на спірну земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_5 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа № 1780/2010, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.11.2010 № 25413016 (а.с. 65 звор.).

ОСОБА_5 заповіту не залишила, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.11.2010 № 25412445 (а.с. 59).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 57-58).

Зі свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 від 08.04.1987 серії НОМЕР_5 вбачається, що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 13, 65).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 28.05.1983 серії НОМЕР_6 також вбачається, що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 63 звор).

Отже, позивач ОСОБА_2 та третя особа у справі ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_5 .

Разом з тим, матеріали спадкової справи містять копії свідоцтв про розірвання шлюбу, виданих ОСОБА_5 (серії НОМЕР_7 від 18.04.2002) та ОСОБА_1 (серії НОМЕР_8 від 24.05.2002), з яких вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано 18.04.2002, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 481 (а.с. 75, 75 звор.).

Матеріали справи не містять відомостей, що між спадкодавицею ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1 шлюб був зареєстрований повторно.

За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на вказану норму слід дійти висновку, що колишній чоловік спадкодавиці позивач ОСОБА_1 , не відноситься до кола спадкоємців першої черги. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач ОСОБА_1 взагалі відноситься до кола спадкоємців ОСОБА_5 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 звернулися до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки, успадкованою ОСОБА_5 від свого батька ОСОБА_6 .

Державний нотаріус Мазур О.Ю. постановою від 02.04.2018 відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки відсутні документи, які підтверджують належність ОСОБА_5 права власності на спірну земельну ділянку (а.с. 15).

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Позивачі ставлять питання про визнання за ними в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку у розмірі по 1/3 частки земельної ділянки кожному, ураховуючи, що право на 1/3 частку також належить третій особі у справі ОСОБА_3 , який з позовом до суду не звернувся.

Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав.

Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Під час судового розгляду було встановлено, що позивач ОСОБА_2 та третя особа у справі ОСОБА_3 , які є рідними братами, спадщину після смерті матері прийняли у встановленому законом порядку, проте у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус їм відмовив, оскільки спадкодавиця не встигла за життя оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку.

Разом з синами заяву після прийняття спадщини за законом подав колишній чоловік спадкодавиці позивач ОСОБА_1 , проте суд дійшов висновку, що останній не відноситься до кола спадкоємців за законом, оскільки шлюб між ним і спадкодавицею було розірвано у 2002 році. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 слід відмовити.

Ураховуючи викладене слід дійти висновку, що після смерті ОСОБА_5 до кола спадкоємців першої черги відносяться тільки її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які мають право спадкувати майно у рівних частинах.

Оскільки спадкоємець ОСОБА_3 до суду з позовом не звертався, суд не вирішує питання щодо належності йому на праві власності частки у спірному спадковому майні.

Позивач ОСОБА_2 ставить перед судом питання про спадкування ним 1/3 частки від спірної земельної ділянки, помилково вважаючи, що до кола спадкоємців першої черги крім нього та його брата ОСОБА_3 відноситься також і їхній батько ОСОБА_1 .

Ураховуючи принцип jura novit curia («суд знає закони») суд дійшов висновку про необхідність визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ (одну другу) частку тієї земельної ділянки, яку успадкувала ОСОБА_5 від свого батька ОСОБА_6 . У даному випадку це не є виходом суду за межі позовних вимог, оскільки предметом позову у цій справи є визнання права власності на спадкове майно у тій частині, яка має належати спадкоємцю з урахуванням того, що частки всіх спадкоємців є рівними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 328, 1216-1218, 1261, ст. ст. 10, 81, 247, 264-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаського району Черкаської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Відмовити у визнанні за ОСОБА_1 права власності на 1/3 (одну третю) частину земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1443 га, кадастровий номер :04:001:0335, яка розташована в адміністративних межах колишньої Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в порядку спадкування за законом від ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка успадкувала цю земельну ділянку від ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1443 га, кадастровий номер :04:001:0335, яка розташована в адміністративних межах колишньої Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в порядку спадкування за законом від ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка успадкувала цю земельну ділянку від ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Корсунь-Шевченківська міська рада Черкаського району Черкаської області, , місцезнаходження: вул. Шевченка, 42, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаський район, Черкаська область, 19402.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі

Повний текст рішення складено 07.10.2022.

СуддяЛітвінова Г.М.