Справа № 555/1733/22
Номер провадження 2/555/445/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності на майно . Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує 21 травня 2007 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області №555/1147/17 від 17.07.2017 року шлюб сторін було розірвано, дітей залишено проживати з позивачем.Під час проживання у шлюбі з відповідачем сторонами за спільні кошти було куплено житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 22.09.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. та зареєстровано в реєстрі за №1974. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2022 року даний житловий будинок поділено та визнано за позивачем право власності на ѕ частини вищевказаного житлового будинку. За відповідачем залишилося право власності на ј частину.Спільне володіння та користування співвласниками спільної сумісної власності неможливе з огляду на погані відносини, що склались між позивачем та відповідачем, оскільки вони не спілкуються та родинних зв`язків не підтримують. Відповідач в даному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не утримує своє майно та тягар утримання своєї частки у цьому будинку переклав на неї. На її прохання продати їй свою частку в будинку за ринковою ціною відповідач не погоджується, як і не погоджується здійснювати догляд за цим будинком та здійснювати його ремонт. У зв`язку з цим виникла необхідність вирішення подальшої долі частини будинку, співвласниками якої є сторони по справі, задля забезпечення її співвласникам можливості роздільного проживання. На думку позивача припинення власності на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім`ї, оскільки він постійно проживає за адресою: с.Колодязне Рівненського району Рівненської області. В даному будинку постійно проживає позивач з трьома неповнолітніми дітьми, а відтак спільне проживання з відповідачем є неможливим. Здійснити виділ даного будинку є неможливо, через те, що це старий житловий будинок, має невелику житлову площу, облаштувати окремі входи немає можливості.Частка відповідача у будинку становить 1/4, спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки сторони не проживають разом, спільного господарства не здійснюють. За таких обставин припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 22.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. та зареєстрованого в реєстрі під №1974 продаж зазначеного вище будинку проводився за 5 000 гривень. Згідно технічного паспорта від 24.01.2008 року інвентаризаційна вартість будинку становила 28384 грн. Тому вартість ј частини відповідача становить 7096,00 грн.

Клопотання, процесуальні дії у справі.

21 жовтня 2022 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилась- представник позивача - адвокат Оніщук М.А. подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі та без участі позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає повністю, не заперечує щодо його задоволення, відмовляється від отримання від позивача грошової компенсації в сумі 7096 гривень .

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 21 травня 2007 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області №555/1147/17 від 17.07.2017 року шлюб сторін було розірвано, дітей залишено проживати з позивачем.

Під час проживання у шлюбі з відповідачем сторонами за спільні кошти було куплено житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 22.09.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. та зареєстровано в реєстрі за №1974.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2022 року даний житловий будинок поділено та визнано за позивачем право власності на ѕ частини вищевказаного житлового будинку. За відповідачем залишилося право власності на ј частину.

Спільне володіння та користування співвласниками спільної сумісної власності неможливе з огляду на погані відносини, що склались між позивачем та відповідачем, оскільки вони не спілкуються та родинних зв`язків не підтримують. Відповідач в даному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не утримує своє майно та тягар утримання своєї частки у цьому будинку переклав на неї. На її прохання продати їй свою частку в будинку за ринковою ціною відповідач не погоджується, як і не погоджується здійснювати догляд за цим будинком та здійснювати його ремонт. У зв`язку з цим виникла необхідність вирішення подальшої долі частини будинку, співвласниками якої є сторони по справі, задля забезпечення її співвласникам можливості роздільного проживання.

На думку позивача припинення власності на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім`ї, оскільки він постійно проживає за адресою: с.Колодязне Рівненського району Рівненської області. В даному будинку постійно проживає позивач з трьома неповнолітніми дітьми, а відтак спільне проживання з відповідачем є неможливим. Здійснити виділ даного будинку є неможливо, через те, що це старий житловий будинок, має невелику житлову площу, облаштувати окремі входи немає можливості.

Частка відповідача у будинку становить 1/4, спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки сторони не проживають разом, спільного господарства не здійснюють. За таких обставин припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 22.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. та зареєстрованого в реєстрі під №1974 продаж зазначеного вище будинку проводився за 5 000 гривень. Згідно технічного паспорта від 24.01.2008 року інвентаризаційна вартість будинку становила 28384 грн. Тому вартість ј частини відповідача становить 7096,00 грн.

В поданій до суду заяві від 21 грудня 2022 року відповідач ОСОБА_2 відмовився від отримання від позивача грошової компенсації в розмірі 7096 гривень, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364,365,367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4ст. 358 ЦК України умова не є обов`язковою.

Частиною 1статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Верховний Суд України під час розгляду справи N 6-37цс13 від 15.05.2005.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Також, і під час розгляду іншої справи N 6-68цс14, Верховний Суд України сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч. 1ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.

Оскільки спільне володіння і користування будинку є неможливим, то припинення права власності відповідача не завдасть істотної шкоди його інтересам. Окрім того, спірна власність жодним чином ним не використовується. Зазначені обставини є визначальними при вирішенні даного позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Керуючись ст.ст. 4, 58, 175-177 256-259ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В :

Припинити право власності ОСОБА_2 на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 у праві спільної часткової власності. Визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , загальною площею 40,5 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м.

Сторони по справі :

Позивач: ОСОБА_1 ,ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: с.Колодязне Березнівського району тРівненської області.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мельничук Н. В.