Справа № 0603/2-232/11
Провадження № 2-зз/274/1/22
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

17.10.2022 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердичеві Житомирської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-232/11/0603 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

23.09.2022 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_1 із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, а саме - обмеження у праві виїзду за межі кордону України, яке накладено ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2011 р. рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з нього на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" стягнуто заборгованість по кредитному договору № 24-03/08-ДД від 20 червня 2008 року в сумі 81 392 грн. 95 коп.

У рамках розгляду вказаної справи 20.09.2011 р. ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, в порядку забезпечення позову, було накладено обмеження у праві виїзду за межі кордону України.

Заявник зазначає, що виконавче провадження про справі №30895486 було завершено 05.09.2016. Станом на 14.09.2022 відкритих виконавчих проваджень у Бердичівському відділі ДВС у Бердичівському районі Житомирської області, за якими боржником є ОСОБА_1 не перебуває, а тому відсутні будь-які підстави для подальшого існування будь-яких обмежувальних заходів відносно нього.

09.09.2022 Державною прикордонною службою України йому було відмовлено у перетині кордону України та повідомлено про наявність обмеження у праві виїзду за кордон, що встановлено вказаною ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2011року.

За таких обставин заявник звернувся до суду із вказаною заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 26.09.2022 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду ( а.с. 21).

Учасники по справі в судове засідання не з`явилися. Від заявника та Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності.

АТ "Банк "Фананси та кредит" не забезпечили участь в судовому засідання свого представника, причину неявки не повідомили.

Суд, враховуючи належне повідомлення усіх учасників справи про час та місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вказаної заяви виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2011року, по справі № 2-232/11/0603 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" про забезпечення позову та вирішено обмежити в праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово до закінчення провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ( а.с.7).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.12.2011 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" стягнуто заборгованість по кредитному договору № 24-03/08-ДД від 20 червня 2008 року в сумі 81 392 грн 95 коп.( а.с.8-10).

Згідно довідки Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області від 14.09.2022 №47877 станом на 14.09.2022 року відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником є ОСОБА_1 не перебуває ( а.с.11-12).

Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №685 від 05.09.2022 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", яким уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" з 06.09.2022 року призначено ОСОБА_2

13.09.2022 року заявник звертався до Уповноваженої особи ФГВФО Паламарчука В.В. з проханням надати інформацію щодо наявності заборгованості по кредитному договору № 24-03/08-ДД від 20 червня 2008 року, однак відповіді не отримав ( а.с.13).

Тобто, судом встановлено, що на теперішній час відсутня підстава, за якою ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України станом на дату його застосування було врегульовано нормами ст. 377-1 ЦПК України.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.02.2013 р. "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" дійшов висновку, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку , визначеному ст. 377-1 ЦПК України та за поданням державного виконавця у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Між тим, згідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Разом із тим судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 не має відкритих виконавчих проваджень, в яких він значиться боржником, таким чином існування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, порушує право ОСОБА_1 на вільне пересування.

Тобто судом встановлено, що на сьогодні відпали всі підстави для існування забезпечення позову, оскільки справа розглянута, а рішення по ній набрало законної сили та фактично виконано.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Оскільки на даний час виконавче провадження з виконання рішення суду від 05.12.2011 року відсутнє, потреба в забезпеченні позову відпала, є підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 11 ст.158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше існування заходів забезпечення позову є недоцільним і їх збереження звужує права заявника, щодо якого застосовані заходи забезпечення позову, тому суд задовольняє заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.158,260-261,354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2011 у цивільній справі № 2-232/11/0603 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у вигляді встановлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) тимчасової заборони на виїзд за кордон.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову після набрання законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.М.Вдовиченко