ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/303/22 Головуючий суддя І інстанції Зінченко О.В.
Провадження № 22-ц/818/3602/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи позовного провадження; Справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на нерухоме майно (крім землі), з них:; про приватну власність, з них:; усунення перешкод у користуванні майном.
ПОСТАНОВА

іменем України

19 жовтня 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С., .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Люботинського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову, в якій просить наступне:

- заборонити ОСОБА_3 , здійснювати роботу дитячого кафе, яке розмістила ОСОБА_3 у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерія) розташованого на 2-гому поверху загальною площею 145,50 кв.м. торгівельно - офісного центру загальною площею 296, 2 кв.м. літ. «А-2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , на земельній ділянці: :26:032:0262, 0,0228 га.

- заборонити ОСОБА_3 використовувати всі речі побутової техніки, меблів, посуду, грального дитячого майданчику, та будь-яких речей (майна), які використовував у своїй підприємницькій діяльності ОСОБА_2 , і яке перебувало в приміщенні 2-го поверху загальною площею 145,50 кв.м. в торгівельно - офісному центрі загальною площею 296, 2 кв.м. літ. «А-2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , на земельній ділянці: :26:032:0262, 0,0228 га.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 22 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні представника ОСОБА_2 адвоката Юшко Т.Г. про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Юшко Т.Г. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги адвокат зазначила, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки вимоги в заяви про забезпечення позову є співмірними заявленим позивачем вимогами.

Вказала, що суд при розгляді заяви про забезпечення позову проявив надмірний правовий формалізмом, не встановив дійсні обставини справи, та зробив висновок який їм не відповідає.

Послалась на те, що на цей час відповідач порушила право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке є предметом спору, відкривши 05.08.2022 року дитяче кафе у спірному приміщенні другого поверху в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та незаконно заволоділа всім майном яким було облаштовано 2-ий поверх торгівельно-офісного центру загальною площею 296,2кв.м. літ. «А-2», загальна площа 1-го поверху 150,70кв.м, загальна площа 2-го поверху -145,50 кв.м., прибудова літ. «А1», ганок «а», пандус «а1», сходи «а2», який розташований на земельній ділянці::26:032:0262, 0,0228 га, за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та яке належало ОСОБА_2 , що підтверджується фото та відеозаписами приміщення і майна, яке перебувало у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерія), документами розрахунковими та відеозаписами відкриття ОСОБА_3 відповідачкою по справі, реклами в соціальних мережах та іншого, дитячого кафе 2-му поверху та з використанням саме того майна, яке належить ОСОБА_2 та зберігається у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерія) під час ведення ним своєї підприємницької діяльності.

Вказує, що виконання рішення взагалі може бути не ефективним та неможливим, оскільки справи розглядаються дуже повільно, а відповідачка за весь цей час розгляду справи, буде використовувати та розпоряджатися його приміщенням та майном, та воно втратить свою цінову цінність, воно також може бути пошкоджене, вивезено, продано, та розкрадене, та взагалі знищено.

Оскільки, саме відповідачка на даний час має доступ до приміщення, змінила замки, відключила відеокамери від телефону позивача та у приміщенні другого поверху відкрила дитяче кафе та користується всім майном , що належить ОСОБА_4 без виключення, на свій власний розсуд, незаконні дії призведуть в подальшому неможливість виконання рішення якщо воно буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Представник апелянта - адвокат Юшко Т.Г. підтримала доводи скарги та просила розглянути скаргу за її відсутності.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Дем`яненко О.С. просила відкласти розгляд скарги з посиланням на те, що вона не отримала копію апеляційної скарги і тому не мала можливості подати відзив на скаргу. Колегія не вбчає законних підстав для задволення цього клопотання, з огляду на наступне. Копія ухвали про відкриття та копія апеляційної скарги надсилались на її електронну адресу, яку вона повідомила суду 22.09.2022, вих № ЕП-1591/22. Згідно ордеру адвокат Дем`яненко О.О. уклала договір на представництво інтересів ОСОБА_3 12.09.2022 (а.с. 61). Сторони належним чином повідомлялись про судове засідання 19.10.2022, про що ОСОБА_3 була особисто повідомлена 13.10.2022 (а.с. 45). З огляду на те, що сторона відповідача не з`явилась у судове засідання 19.10.2022 і про причяини своєї нявки суд апеляційної інстанції не повідомила, колегія суддів розцінює таку процесуальну поведнку, як зловживання процесуальним правом, що відповідно до ст. 44 ЦПК України є неприпустимим.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Представник позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з вищезазначеною заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Люботинського міського суду Харківської області був поданий позов про усунення перешкод в користуванні майном, яким є торгівельноофісний центр літ. «А-2», загальною площею 296,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці: :26:032:0262, площею 0,0228 га, за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . Цю будівлю було побудовано подружжям в період шлюбу з метою здійснення підприємницької діяльності. По завершенню будівництва будівлю торгівельноофісного центру було зареєстроване на праві власності в цілому на ім`я ОСОБА_3 . За взаємною згодою подружжя на першому поверсі торгівельноофісного центру веденням підприємницької діяльності займалась ОСОБА_3 , вона організувала там магазин одягу, а на другому поверсі ОСОБА_2 відкрив кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерію). Незважаючи на рівність прав кожного з подружжя на володіння торгівельноофісним центром, відповідач ОСОБА_3 самовільно зайняла другий поверх будівлі, змінила замки, припинила доступ позивача до відеокамер та привласнила кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерію) з обладнанням, яке використовував позивач у своїй підприємницькій діяльності. Зі змісту розмов з ОСОБА_3 , яка почала вимагати від ОСОБА_2 відмовитися від свого права на частину торгівельноофісну центру, позивач припускає, що ОСОБА_3 має намір проводити свою підприємницьку діяльність в приміщення його кафе. Його припущення підтвердились, коли ОСОБА_3 у соціальних мережах презентувала відкриття на 2-му поверсі торгівельноофісного центру за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , дитячого кафе. Такі дії відповідача порушують законні права та інтереси позивача і можуть призвести до завдання позивачу матеріальних збитків, а тим більше можуть зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі. Крім того, суд зазначає, що вимоги заяви про забезпечення позову практично ідентичні до позовних вимог, та їх задоволення фактично означатиме вирішення спору, що є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Всупереч вимогам ст.ст. 12, 81, ч. 1 ст. 151 ЦПК України в клопотанні про забезпечення позову не наведено доказів стосовно того, що невжиття в даному випадку визначених заявником заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суду не надано належних та допустимих доказів щодо місцезнаходження та факту проведення позивачем робіт на земельній ділянці відповідача.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до проявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. п. 2-3, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.п. 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача посилалась на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав і законних інтересів у разі задоволення позову.

Обраний позивачем вид забезпечення позову може призвести до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки заборона вчиняти певні дії щодо розпорядження майном обмежує правомочності відповідача використовувати належне їй на праві власності майно.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також слід зауважити про те, що позивач звертаючись з заявою про забезпечення позову просив суд заборони ОСОБА_3 здійснювати роботу дитячого кафе, яке розмістила ОСОБА_3 у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерія) розташованого на 2-гому поверху загальною площею 145,50 кв.м. торгівельно - офісного центру загальною площею 296, 2 кв.м. літ. «А-2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , на земельній ділянці: :26:032:0262, 0,0228 га., заборони ОСОБА_3 використовувати всі речі побутової техніки, меблів, посуду, грального дитячого майданчику, та будь-яких речей (майна), які використовував у своїй підприємницькій діяльності ОСОБА_2 , і яке перебувало в приміщенні 2-го поверху загальною площею 145,50 кв.м. в торгівельно - офісному центрі загальною площею 296, 2 кв.м. літ. «А-2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , на земельній ділянці: :26:032:0262, 0,0228 га.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 17.08.2022 через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовною заявою, та просила ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 права користування приміщенням 2- го поверху торговельно офісного центру загальною площею 296,2 кв.м літ. «А-2», двоповерховий, загальна площа 1- го поверху 150, 70 кв.м, загальна площа 2- го поверху 145, 50 кв.м, прибудова літ . «А1-1», ганок літ «а», пандус «а1», сходи «а2», який розташований на земельній ділянці: :26:032:0262 площею 0, 28 га, також права користування та розпорядження речами (майном), яке в ньому знаходилося, шляхом звільнення даного приміщення 2-го поверху та повернення майна ОСОБА_4 , яке знаходилося у ньому та перебувало у розпорядженні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (піцерія) до 05.08.2022 року, а саме: навіс при вході на другий поверх двухшторний прозрачний, наружна реклама (буквенна «Піцца»), папка для меню «Кайман» 13 шт. (шкіряна крокодил), реклама меню, кліше з логотипом замовника, холодильник для морозива, вітрина для кондитерських виробів, холодильник, печі для приготування піци, електрична фритюрниця, фритюрниця подвійна, акустична система «Bosh» та сан буфер 3 шт., кавомашина, соковижималка, меблі для кафе: стіл круглий 4 шт, стілець круглий 17 шт. різнокольоровий, дивани 17 шт., стіл квадратний 7 шт., тумбочки 4 шт., з нержавіючої сталі вироби для кухні: витяжка, полиці, стіл, двигун, камери відоестостереження 4 шт. та система до них, кондиціонери 2 шт., батареї для опалення 8 шт., штори для вікон 2 комплекти, полиці для взуття 2 шт., барна стойка, ноутбук, телефон редмі, роутер для інтернету, чайник електричний, машина для виготовлення коктейлю, апарат «Шоколадний фонтан», полиці для напоїв, апарат для виготовлення попокрну 2 шт., бойлер для води 160л., мікрохвильова піч, посуд для кухні, гастроємність без ручки та кришка до нього, тістоміс, витяжка, «Піцца печь», піддон для випічки піци, доски для піци 35 шт., термосумка для піци зелена, ваги 3 шт., блендер стаціонарний, посуд для гостей: бокали, стакани, тарілки та інший посуд, дитячий ігровий майданчик, гірки жовта та зелена 2 шт., татамі жовто 0 салатовий, татамі жовто помаранчевий, гойдалка «Пальма -6» зелено жовта, іграшки висячі 3 шт., шарики та іншого майна, що знаходилося на 2 поверсі в торовельно офісному центрі.

Відповідно до вимог п.10.ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Колегія суддів, проаналізувавши зміст позовних вимог, враховуючи що заходи забезпечення позову по суті повторюють зміст заявлених позовних вимог та у разі їх задоволення фактично розгляд справи по суті без з`ясування дій1сних обставин справи, дійшла висновку про те, що відповідно до п. 10 ст. 150 ЦПК України такі заходи забезпечення позову у даній справі є непропорційним втручанням у захищене законом право відповідача, яке у даній справі не є предметом спору.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, дав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову, врахував розумність, обґрунтованість вимог заявника щодо забезпечення позову, дав оцінку наявності зв`язку між запропонованим заявником заходом забезпечення позову і предметом позову, заявленими позивачем позовними вимогами, дав оцінку необхідності застосування таких заходів забезпечення позову з метою фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також дав оцінку імовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, та дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду.

З огляду на зміст позовних вимог та запропоновані позивачем заходи забезпечення позову, на необхідність дотримання балансу між інтересами позивача та відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що запропонований позивачем захід забезпечення позову є неспівмірним з позовними вимогами та в значній мірі необгрунтовано обмежує права відповідача, як співвласника нежитлової будівлі, в результаті чого надає незбалансовану зустрічним забезпеченням додаткову перевагу інтересам позивача над інтересами відповідача, чим порушує приницип рівності сторін та їх право на справедлийий розгляд справи, ст. 2 ЦПК України.

З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було додержано норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Підстави, визначені ст. 141 ЦПК України, з урахуванням роз`яснень п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 22 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегія І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.