Справа № 199/5001/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Пощивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року по цивільній справі №199/4110/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Встановлено факт, що зазначений в свідоцтві про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , виданому 24 жовтня 1989 року виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради народних депутатів м. Дніпропетровська у якості власника 42/100 частини домоволодіння, « ОСОБА_5 » є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт, що заповіт посвідчений 22 червня 1983 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.Ю. за реєстром №2-1573, за яким « ОСОБА_5 » заповідав усе своє майно ОСОБА_7 , виданий ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт того, що ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини після смерті останнього.

Встановлено факт того, що ОСОБА_9 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено факт того, що ОСОБА_9 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_10 на час відкриття спадщини після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 37 вересня 1983 року, в якому видавником зазначена Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457, згідно з яким ОСОБА_10 успадкувала після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Скасовано запис про право власності: 5664646, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Дніпропетровського гького нотаріального округу Рудкевичем Є.В., як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, за ОСОБА_10 на домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому, внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 1983 року, видавник: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457 (Витяг з Державного реєстру прав на нерухому майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2014 року).

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 липня 2015 року, серія та номер: 1709, видано ОСОБА_12 на 44/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 .

Визнано договір купівлі-продажу 93/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 від 21 серпня 2015 року, кладений між ОСОБА_12 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстрований в реєстрі за №2365, недійсним в частині відчуження ОСОБА_12 44/100 частини зазначеного домоволодіння за 127916 гривень ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 44/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И.

Витребувано з володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 44/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И.

В зазначеному рішенні суду вазано про те, що вирішуючи позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу 7/100 частини спірного домоволодіння від 15 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_10 і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального Рудкевичем Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1756, суд виходив з того, що згідно з ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним. Як було встановлено судом, на момент укладання зазначеного договору ОСОБА_10 була такою, що успадкувала 14/100 частини домоволодіння після смерті свого чоловіка ОСОБА_13 і спадщина, згідно вимог ч.5 ст 1268 ЦК України належить їй з часу відкриття спадщини, отже розпорядилася майном, на яке вона мала майнові права.

Суд у своєму рішенні зазначив, що ОСОБА_1 не є стороною зазначеного договору купівлі - продажу та не є і заінтересованою особою, оскільки укладенням даного договору його права чи інтереси порушені не були, отже він не є визначеною ч.3 ст. 215 ЦК України особою, яка має право заперечувати в суді дійсність правочину на підставах, встановлених законом. Оскільки права ОСОБА_1 укладанням даного договору не були порушені, такі права не потребують судового захисту і позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Дійсність зазначеного договору заперечувалась ОСОБА_1 як спадкоємцем ОСОБА_9 , оскільки при укладанні вказаного правочину, за твердженням ОСОБА_1 , ОСОБА_10 було відчужено майно ОСОБА_9 , яке ОСОБА_1 мав право спадкувати.

Вирішуючи питання щодо того, чи були порушені права ОСОБА_1 укладенням зазначеного правочину, суд виходив з того, що поняття порушення права включає в себе як об`єктивний критерій - наявність фактичних обставин, які свідчать про порушення права, так і суб`єктивних критеріїв - сприйняття особою певних діянь як таких, що порушують її право. Оскільки право ОСОБА_1 в цій частині є похідним від права ОСОБА_9 , суд враховував, що на час відчуження ОСОБА_10 49/100 частини спірного домоволодіння, як і 7/100 частини спірного домоволодіння вищевказаним договором, її син ОСОБА_9 постійно мешкав з нею, знав та не міг не знати про відчуження частини домоволодіння.

Однак на момент укладання зазначених договорів ОСОБА_10 була такою, що успадкувала лише 14/100 частини домоволодіння після смерті свого чоловіка ОСОБА_13 .

Під час розгляду справи №199/4147/15-ц ОСОБА_14 було відчужено 49/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 при наявності ухвали про накладення арешту на домоволодіння в цілому.

В даній позовній заяві позивач просить суд визнати договори купівлі - продажу 7/100 та 49/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що підпис в даних договорах не належить ОСОБА_10 .

У зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу 7/100 між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , укладенням договору купівлі-продажу 49 100 між ОСОБА_10 ОСОБА_3 ОСОБА_1 07.05.2015 року відмовлено державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Фактично визнання вказаних договорів недійсними у зв`язку з підробленням в них підпису ОСОБА_10 надає право ОСОБА_1 прийняти спадщину після ОСОБА_9 .

Посилаючись на вище викладене позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу 7/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 від 15.05.2014 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євгеном Володимировичем та зареєстрованим в реєстрі за №1756. Визнати недійсним договір купівлі-продажу 49/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 від 15.05.2014 року, укладеного між ОСОБА_10 та Іль`єнком посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євгеном Володимировичем та зареєстрованим в реєстрі за №1748. Витребувати із незаконного чужого володіння ОСОБА_2 7/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на Користь ОСОБА_1 . Витребувати із незаконного чужого володіння ОСОБА_4 49/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на Користь ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального провадження.

11 листопада 2020 року Представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_15 подано відзив на позовну заяву в якому остання заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що 21.08.2015 року був укладений договір купівлі-продажу 93/100 частки житлового будинку між ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно п. 1.1. Договору «Продавець-1 передає у власність Покупця 44/100 часток та Продавець -2 передає у власність Покупця 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , а покупець приймає у власність від Продавців належні їм разом 93/100 часток вище зазначеного житлового будинку і зобов 'язується сплатити за них грошову суму у порядку і на умовах, передбачених у цьому договорі купівлі-продажу. В цілому житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці».

Представником зазначено, що для ОСОБА_4 , укладений договір мав реальні наслідки оскільки, зв`язку з укладенням вказаного договору нею були сплачені необхідні грошові кошти, що передбачені умовами лговору. Угода була посвідчена нотаріально, дійсність правовстановлюючих документів на момент укладення правочину також були перевірені нотаріусом.

12 вересня 2018 року Постановою Верховного суд у справі № 199/4110/15-ц встановлено, що позовні вимоги про витребування з володіння ОСОБА_2 7/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить гараж літ. Ж , що розташований на земельній ділянці площею 809,6 кв.м, та в частині від спірного майна не підлягають задоволенню, та не погоджуючись з вимогами Позивача про витребування з її володіння усього майна яке складає 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 до складу якого входять: житловий будинок літ.А-1, котловий будинок літ. Б-1, сарай літ. В, погреб літ. підГ, літня кухня літ. Е, душ літ. З, вбиральня літ. И, є похідними від позовних вимог про визнання відповідного договору купівлі-продажу недійсним, тому задоволенню також не підлягають.

Предстаник відповідача виходячи з рішення Верховного суду вважає вимоги про витребування з володіння частини домоволодіння в розмірі 7/100 є безпідставними.

На підставі вищевикладеного вважає, що відсутні підстави для визнання договору недійсним та ОСОБА_4 є добросовісним набувачем даного домоволодіння відповідно до норм ст. 330 ЦК України.

03 листопада 2021 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі зупинено на час проведення почеркознавчої експертизи.

28 червня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

28 липня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу у її та позивача відсутність.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином про причини не явки суду не повідомили.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року по цивільній справі №199/4110/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Встановлено факт, що зазначений в свідоцтві про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , виданому 24 жовтня 1989 року виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради народних депутатів м. Дніпропетровська у якості власника 42/100 частини домоволодіння, « ОСОБА_5 » є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт, що заповіт посвідчений 22 червня 1983 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.Ю. за реєстром №2-1573, за яким « ОСОБА_5 » заповідав усе своє майно ОСОБА_7 , виданий ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт того, що ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини після смерті останнього.

Встановлено факт того, що ОСОБА_9 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено факт того, що ОСОБА_9 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_10 на час відкриття спадщини після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 37 вересня 1983 року, в якому видавником зазначена Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457, згідно з яким ОСОБА_10 успадкувала після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Скасовано запис про право власності: 5664646, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Дніпропетровського гького нотаріального округу Рудкевичем Є.В., як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, за ОСОБА_10 на домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому, внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 1983 року, видавник: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457 (Витяг з Державного реєстру прав на нерухому майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2014 року).

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 липня 2015 року, серія та номер: 1709, видано ОСОБА_12 на 44/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 .

Визнано договір купівлі-продажу 93/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 від 21 серпня 2015 року, кладений між ОСОБА_12 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстрований в реєстрі за №2365, недійсним в частині відчуження ОСОБА_12 44/100 частини зазначеного домоволодіння за 127916 гривень ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 44/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И.

Витребувано з володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 44/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И.

На момент укладання зазначених договорів ОСОБА_10 була такою, що успадкувала лише 14/100 частини домоволодіння після смерті свого чоловіка ОСОБА_13 .

Під час розгляду справи №199/4147/15-ц ОСОБА_14 було відчужено 49/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

В даній позовній заяві позивач просить суд визнати договори купівлі - продажу 7/100 та 49/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що підпис в даних договорах не належить ОСОБА_10 .

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга, третя статті 215 ТІК України).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину.

Ст. 203 Кодексу передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства а також моральним засадам суспільства

2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності

3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі

4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом

5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам з інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяг згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно п. 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про суд практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

У постанові Верховного суду від 05 квітня 2018 року по справі № 405/20/15-ц зазначено що відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України (зокрема постанова Верховного Суду України від 25 грудня 2013 у справі № 6-78цс13; постанова Верховного України від 11 травня 2016 у справі № 6-806цс16).

Позивачем ОСОБА_1 , як підставою позову зазначається підробка підпису ОСОБА_10 у оспоруваних договорах купівлі продажу частини домоволодіння.

Згідно ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 03 листопада 201 року призначено судову посмертну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої були поставленні питання:

1.Чи виконано підпис від імені ОСОБА_10 в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 49/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. самою ОСОБА_10 чи іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису?

2.Чи виконано підпис від імені ОСОБА_10 в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 7/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. самою ОСОБА_10 чи іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису?

3.Якщо підпис від імені ОСОБА_10 виконувався самою ОСОБА_10 в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 7/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., то чи був виконаний вказаний підпис під впливом якихось факторів ( під впливом погроз життю чи здоров`ю тощо, у стані афекту тощо, чи в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння) або в незвичних умовах (хвороба, підпис документа в напівлежачому стані)?

4.Якщо підпис від імені ОСОБА_10 виконувався самою ОСОБА_10 в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 49/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. під впливом якихось факторів (під впливом погроз життю чи здоров`ю тощо, у стані афекту тощо, чи в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння) або в незвичних умовах (хвороба, підпис документа в напівлежачому стані)?

28 червня 2022 року до суду з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслано повідомлення №6244-21 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №199/5001/20, у зв`язку з тим, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів,необхідних для виконання судової почеркознавчої експертизи невиконано.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано будь яких належних доказів, що підпис в договорах купівлі-продажу 7/100 та 49/100 частни домоволодіння по АДРЕСА_1 виконаний в графі продавець не ОСОБА_10 , а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 81, 141, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Богун

27.09.2022