РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 2-20/11

Провадження № 22-ц/4815/1272/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Гордійчук С.О.,

Ковальчук Н.М.

секретар Мороз А.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2022 року, у складі судді Кушніра О.Г., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчий лист, виданий Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 серпня 2012 року в цивільній справі №2-20/11-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року в розмірі 74122,29 долари США, що еквівалентно 592229,68 грн., неустойки на суму 26494,24 грн. та 1820 грн. судових витрат, таким, що не підлягає виконанню стосовно боржника ОСОБА_1 , мотивуючи припиненням зобов`язання відповідно до ст. 509, 606 ЦК України.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що часткова сплата кредитору боргу (як це передбачили ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 в договорах про припинення договору поруки та про припинення зобов`язань від 04 червня 2020 року № 04/06/20) не може вважатись повним виконанням рішення суду. Суд вказав, що згідно договору поруки №191333 від 27 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , даний договір діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором, що виникли з кредитного договору №0 від 27 березня 2008 року.

З апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції звернулась ОСОБА_1 . Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом безпідставно не взяті до уваги, як підстава для задоволення заяви, договір про припинення договору поруки та припинення зобов`язань за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року, що був укладений між ОСОБА_1 та новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 04 червня 2020 року № 04/06/20, а також договір між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 від 26 квітня 2021 року за № 26-04/ФК-21 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого вона набула право вимоги та стала кредитором за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року. Відповідно у неї припинились будь-які обов`язки перед банком, тому просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явилось, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, в порядку передбаченому частиною 6 статті 128 ЦПК України (в тому числі на офіційну електронну адресу вказану ним в матеріалах справи на а.с.1, 113, 149 т.2).

Заслухавши доповідача, заявницю та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, її відповідність нормам процесуального законодавства, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року, зміненим у частині стягнення неустойки рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року в розмірі 74122,29 долари США, що еквівалентно 592229,68 грн., неустойки на суму 26494,24 грн. та 1820 грн. судових витрат. Зі змісту вказаних судових рішень слідує, що ОСОБА_1 відповідно до договору поруки №191333 від 27 березня 2008 року, зобов`язалась перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 його зобов`язань перед кредитором, що виникли зі споживчого кредиту №0 від 27 березня 2008 року.

07 серпня 2012 року судом по вказаній справі було видано 2 виконавчі листи про стягнення заборгованості, відповідно окремоз обох боржників - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Виконавчі листи перебували на виконанні у органах державної виконавчої служби.

Згідно відомостей, що наявні в матеріалах справи, виконавчий лист, виданий Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 серпня 2012 року в цивільній справі №2-20/11-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року в розмірі 74122,29 долари США, що еквівалентно 592229,68 грн., неустойки на суму 26494,24 грн. та 1820 грн. судових витрат, 17.01.2018 року повернуто згідно п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 23,24 т.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16 лютого 2018 року Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.25 т.3). Виконавче провадження закінчено відповідно до п.3 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.39).

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, замінено стягувача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року (а.с. 123-126, 199-201 т.2). Підставою заміни стягувача стало те, що 23 вересня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу №143, за яким відбулося переуступлення права вимоги, зокрема за договором №0 від 27 березня 2008 року.

04 червня 2020 року новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 уклали договір № 04/06/20 про припинення договору поруки та припинення зобов`язань.

В пункті 1.1. договору сторони передбачили, що відповідно до ст. 559, 598, 599 ЦК України кредитор та поручитель боржник уклали цей договір про припиненнядоговору поруки №191333 від 27 березня 2008 року, та припинення зобов`язань, як поручителя та як солідарного боржника відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року у справі № 2-20/11, у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином (а.с.26-28 т.3).

26 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 уклали договір відступлення права вимоги (цесії) № 26-04/ФК-21 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» відступило ОСОБА_1 , ОСОБА_1 набула право вимоги, належне ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» і стала кредитором за зобов`язаннями, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 березня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с. 29-34 т.3).

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною 2 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно частини 5 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнативиконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Главою 50 ЦК України врегульовано можливість припинення зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 598 ЦПК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін (частина 1 ст. 604 ЦК).

Зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі (частина 1 ст. 606 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд першої інстанції, вдавшись до аналізу договорів про припинення договору поруки та припинення зобов`язань від 04 червня 2020 року № 04/06/20 та договору відступлення права вимоги (цесії) № 26-04/ФК-21 від 26 квітня 2021 року, на вказані положення матеріального закону не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про те, що зобов`язання може бути припинене лише повним виконанням кредитного договору.

Стягувач та боржник за виконавчим документом домовились за певних умов про припинення зобов`язань ОСОБА_1 , як поручителя та як солідарного боржника відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року у справі № 2-20/11, у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином, і у суду відсутні підстави вважати, що виконавчий лист є таким, що підлягає виконанню.

Крім того, ОСОБА_1 набула право вимоги, належне ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» і стала кредитором за зобов`язаннями, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 березня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 і відповідно попередній стягувач (ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт») не має права вимагати виконання виконавчого документа на свою користь, отже виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги єюридично обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а тому на підставі ст.376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, де боржником вказана ОСОБА_1 , виданий Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 серпня 2012 року в цивільній справі №2-20/11-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року в розмірі 74122,29 долари США, що еквівалентно 592229,68 грн., неустойки на суму 26494,24 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя І.В. Вейтас

Судді: С.О. Гордійчук

Н. М. Ковальчук