Справа № 466/3816/22
Провадження № 2/466/1710/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Рясне-402» про зобов`язання до вчинення дій,-

установив:

10 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Львівського комунального підприємства «Рясне-402», у якому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача відновити доступ до її приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом встановлення демонтованих та викрадених сходів/сходової площадки та балкону на попереднє місце, туди, звідки це майно було незаконно демонтовано, а також судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ЛКП «Рясне-402» 19.04.2022 незаконно демонтувало сходи та сходову площадку/балкон до її приміщення, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Внаслідок такого незаконного демонтажу пошкоджено її майно, а внаслідок демонтажу сходів вона позбавлена можливості користуватися цим приміщенням, використовувати його у своїй підприємницькій діяльності, єдиний вхід до її приміщення незаконно демонтовано. Крім того, 20.04.2022 близько 16 год., ЛКП «Рясне-402» було викрадено демонтовані сходи та сходову площадку/балкон до її приміщення. Її вимога відновити доступ до її приміщення шляхом встановлення сходів та сходової площадки/балкону на попереднє місце від 21.04.2022, яка адресована відповідачу, станом на день подання позову не виконана. Зазначає, що нею було здійснення перенесення дверного прорізу в межах процедури перепланування. На місці віконного отвору, нею встановлено двері. Стіна під вікном є самонесучою, оскільки не несе навантаження від перекриття та верхніх поверхів. Зазначає, що відповідач посилався щодо законності дій по демонтажу та викраденню її майна рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.12.2021 по справі №463/8370/21, яке не набрало законної сили на дату такого незаконного демонтажу. У зв`язку із вищенаведеним змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

19 липня 2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивач самовільно замурувала вхід у її приміщення та влаштувала інший вхід, таким чином позивач сама ж позбавила себе входу у її приміщення, тому її твердження про те, що її позбавили єдиного входу у приміщення не заслуговує уваги. Крім того, ЛКП «Рясне-402» неодноразово повідомляло позивача про те, де знаходяться належні їй демонтовані сходи та пропонувало забрати їй майно, однак станом на сьогоднішній день позивач цього робити не бажає. Крім того, твердження позивача про те, що вона здійснила незаконне перепланування у своєму приміщенні також не відповідає дійсності і спростовується, зокрема рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.09.2020, яке набрало законної сили. Крім того, зазначає, що демонтаж сходів, що є предметом позову був проведений ЛКП «Рясне-402» на виконання розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №256 від 19.05.2021 «Про демонтаж самочинно встановленої площадки на металевих стовпцях, змонтованої з металевими сходами та закладення дверного прорізу в капітальні стіни нежитлового приміщення №2 в будинку АДРЕСА_2 ». Зазначене розпорядження та його виконання було здійснено на виконання повноважень Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та згідно чинного законодавства. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2021 у справі №463/8370/21 встановлено незаконність влаштованого позивачем входу на основі металевих сходів до належного їй нежитлового приміщення. Крім того, зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.06.2021 №516 скасовано наказ начальника управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 07.11.2019 №84-2019-АПВ «Про затвердження гр. ОСОБА_1 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин промислових товарів із влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору, тобто навіть раніше отриманий позивачем дозвіл на використання зазначеної квартири в якості нежитлового приміщення. У зв`язку із вищенаведеним просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача за їх безпідставністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 у задоволенні позову просив відмовити, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши позивача, представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що даний позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом просить суд зобов`язати відповідача відновити доступ до її приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом встановлення демонтованих та викрадених сходів/сходової площадки та балкону на попереднє місце, туди, звідки це майно було незаконно демонтовано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2021, справа №463/8370/21 позовні вимоги Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Львівське комунальне підприємство «Рясне 402» про демонтаж самочинно встановленої площадки задоволено повністю та зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлену площадку на металевих стовпцях, змонтовану з металевими сходами та закласти дверний проріз в капітальній стіні нежитлового приміщення №2 в будинку АДРЕСА_2 .

Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що позивачем проведено перепланування не в середині квартири АДРЕСА_3 , а шляхом втручання у зовнішню стіну дев`ятиповерхового будинку, яка без сумніву приймає на себе навантаження від перекриттів і даху будинку і передає її фундаменту, тобто є несучою, а тому влаштування у такій на місці віконного отвору - дверного потребувало отримання відповідного дозволу.

З долучених до письмових пояснень третьої особи ЛКП "Рясне-402", а саме: копії постанови № 55 у справі про адміністративне правопорушення від 14.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності у виді штрафу за те, що 26.03.2020 за адресою: АДРЕСА_2 здійснила перепланування нежитлового приміщення із влаштуванням на місці віконного отвору дверного , що є порушенням ст. 150 КУпАП.

Зазначену постанову ОСОБА_1 оскаржувала до суду, однак рішенням від 24.09.2020 Личаківського районного суд м. Львова у задоволенні позовних вимог відмовлено та постановою від 03.11.2020 Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення суду від 24.09.2020 - без змін.

Постановою Львівського апеляційного суд від 21 липня 2022 рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2021 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2022 рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2021 та постанову Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що ЛКП «Рясне-402» на виконання розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №256 від 19.05.2021 «Про демонтаж самочинно встановленої площадки на металевих стовпцях, змонтованої з металевими сходами та закладення дверного прорізу в капітальні стіни нежитлового приміщення №2 в будинку АДРЕСА_2 » було здійснено демонтаж самочинно встановленої площадки на металевих стовпцях змонтованої з металевими сходами та закладення дверного прорізу в капітальні стіни нежитлового приміщення №2 в будинку АДРЕСА_2 , що стверджується актом від 19.04.2022.

Таким чином, з врахуванням рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2021, яким зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлену площадку на металевих стовпцях, змонтовану з металевими сходами та закласти дверний проріз в капітальній стіні нежитлового приміщення №2 в будинку АДРЕСА_2 , яку встановлено без відповідного дозволу, тобто на незаконних підставах, що встановлено вказаним рішенням, яке набрало законної сили, тому у відповідності до ч. 5 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, тому підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача відновити доступ до її приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом встановлення демонтованих та викрадених сходів/сходової площадки та балкону на попереднє місце, туди, звідки це майно було незаконно демонтовано суд не вбачає.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України покласти на позивача.

Керуючись, ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 до Львівського комунального підприємства «Рясне-402», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Шевченка, 350а про зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 14.10.2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський