Номер провадження: 22-ц/813/3431/22
Справа № 522/4326/17
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Сидоренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Ткаченко Бориса Романовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., ТОВ «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію. Мотивувала вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У лютому 2017 року стало випадково відомо, що приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. на підставі договору іпотеки зроблений запис в реєстрі на підставі власного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу). Зазначає, що на підставі іпотечного договору від 21.12.2007, укладеного з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» вона з метою забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за договорами про надання споживчого кредиту в іноземній валюті передала в іпотеку квартиру. Ця квартира є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті та використовується як місце її постійного проживання, інше нерухоме майно у власності позивача відсутнє. Таким чином, рішення відповідача про державну реєстрацію права було прийнято в порушення норм чинного законодавства та всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (т.1, а.с.3-6).

17 травня 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію задоволено. Вирішено визнати противоправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29218347 від 12.04.2016, яким зроблено запис в реєстрі під № 14130495 від 07.04.2016 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1 (т.2, а.с.232-237).

14 червня 2021 року представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Ткаченко Б.Р. направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення не повністю мотивоване судом, зокрема, так як на думку апелянта у матеріалах справи відсутні докази протиправних дій нотаріуса, судом не роз`яснено на підставі яких доказів і чому було прийняте таке рішення. Апелянт наголошує, що законодавством передбачений чіткий перелік документів, які необхідні для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки і зазначені документи були надані реєстратору та, як вказує апелянт, містяться в матеріалах реєстраційної справи і на підставі цього було здійснено державну реєстрацію. Апелянт посилається на висновки Верховного Суду та зазначає, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на випадки звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі). Крім того, апелянт звертає увагу на те, що у даній справі спір з приводу порушення права ОСОБА_1 на квартиру виник саме з ТОВ «Кей-Колект» внаслідок дій іпотекодержателя щодо реєстрації ним такого права. Враховуючи наведене, на думку апелянта, суд першої інстанції встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача повинен був відмовити у позові до такого відповідача. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси та відмовити у задоволенні позову (т.2, а.с.240-248). 29.06.2021 від представника ТОВ «Кей-Колект» - Краснопивцева О.К. надійшла апеляційна скарга на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року, в якій представник зазначив, що законодавством не вимагається від іпотеко держателя при зверненні стягнення на предмет іпотеки надавати державному реєстратору оцінку або звіт про вартість майна, а лише встановлено обов`язок проведення такої оцінки на момент такого набуття. Також представник зауважив, що іпотекодержателем був дотриманий порядок належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, а іпотекодавець не спростував дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про дату, час та порядок розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за відсутності або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства (далі Правила), затверджених рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020 (https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/1/) суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, проте достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити.

Зважаючи на вище наведене, оскільки апелянт є ініціатором процесу на даній стадії, що покладає на нього відповідний обсяг процесуальних обов`язків, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України (неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи) апеляційний суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності учасників провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали реєстраційної справи не містять відомості, що державний реєстратор перевірив наявність доказів підтвердження наявності факту отримання Іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання Іпотекодавцем повідомлення від іпотекодержателя, ТОВ «Кей-Колект» дані обставини не спростовані. Також, ТОВ «Кей-Колект» не надало висновок про вартість предмета іпотеки від 21.12.2007. Оцінки майна предмету іпотеки на момент переходу права власності (станом на 12.04.2016) cуду надано не було. Ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна та має бути проведена на момент такого набуття. Встановивши порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, тому суд дійшов висновку про задоволення позову.

Апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

На підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Драло Г.Л., реєстровий № 8-619, ОСОБА_1 придбала квартиру під АДРЕСА_1 , яка цілком складається з двох кімнат, загальною площею 56,5 кв.м., в тому числі житловою 33,8 кв.м. (т. 1, а.с. 10).

21 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець), яка є майновим поручителем ОСОБА_2 (Боржник), був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., реєстровий № 5023 (т. 1, а.с 11 ? 12).

За умовами вказаного договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 , що випливають з зазначених кредитних договорів, передає в іпотеку Іпотекодержателю ізольовану квартиру під АДРЕСА_1 (надалі - Предмет іпотеки), що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2004 року (п.1.1 Договору).

Предмет Іпотеки складається з двох житлових кімнат та підсобних приміщень. Загальна площа Предмета іпотеки становить 57,2 кв.м., в тому числі житлова площа 33,8 кв.м.

Згідно п.4.4. Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку».

В порядку п.5.1. договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: п.5.2.1. Передача Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; п. 5.2.2. Отримання Іпотекодержателем права продати Предмет Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (т. 1, а.с. 11-12).

13 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» укладений договір факторингу № 2.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції були витребувані копії документів реєстраційної справи № 01 щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 168?211).

З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 07 квітня 2016 року ТОВ «Кей Колект» подали заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та про припинення права на іпотеку.

Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. (з відкриттям розділу), індексний номер: 29218347 від 12 квітня 2016 року 16:37:00 вирішено провести державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Підстава виникнення іпотеки: договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 649-650, виданий 13.02.2012 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. (т. 2, а.с. 183).

Відповідно до інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на спірну квартиру зареєстроване за ТОВ «Кей-Колект». Підстав виникнення права власності договір іпотеки, серія та номер 5023, виданий 21.12.2007, видавник приватний нотаріус Одеського МНО Харитонова Т.Є., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29218347 від 12.04.2016, приватний нотаріус Кобелєва А.М., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ (т. 1, а.с. 7).

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» в редакції, чинній на момент реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем (далі Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст. 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції на момент реєстрації права власності на предмет іпотеки, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

В матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику та іпотекодавцеві письмової вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, так само як і докази того, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя. Крім того, оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на момент реєстрації права власності на іпотечне нерухоме майно за іпотекодержателем не проводилась. Доказів, які б спростовували вказані обставини або підтверджували дотримання встановленого законом порядку реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не подавались.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували висновків суду першої інстанції в частині надання оцінки правомірності державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

Щодо позовних вимог до приватного нотаріуса. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Таким чином, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Вказана позиція висловлена КЦС ВС в постанові від 07.07.2021 в справі № 369/14294/17 та була підтримана КЦС ВС в постанові від 16.06.2022 в справі № 201/8597/19.

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В зв`язку з наведеним, оскільки в цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, апеляційний суд скасовує оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог до приватного нотаріуса.

Таким чином, оскількидоводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Ткаченко Бориса Романовича задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року скасувати в частині задоволених позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни.

В скасованій частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький