Справа № 466/5360/21
Провадження № 2/466/394/22
Рішення

іменем України

20 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Кулабухова М.М., Романчук М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцишина Андрія Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцишина Андрія Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

У обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає що 20.03.2006 року у м. Львові по вул. Боюховицькій сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було здійснено наїзд на перешкоду автомобілем марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, який перебував у вказаному автомобілі в якості пасажира були спричинені тілесні ушкодження, які в подальшому призвели до призначення йому І групи інвалідності. Покликається на те, що по даний час несе значні страждання, потребує стороннього догляду та не може самостійно пересуватись. Крім цього потребує посиленого харчування, придання ліків, санаторно-курортного лікування, проте не може самостійно заробити необхідні кошти, наслідком чого є постійні душевні та моральні переживання, відсутність нормального способу життя, притаманного більшості здорових людей.

Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Відповідач у встановлений законом строк подав на адресу суду відзив. У якому зазначив, що аналогічні позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди вже були предметом розгляду Шевченківського районного суду м. Львова.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача 5107 грн. на витрати понесені на придбання ліків, 15525 грн. на санаторно-курортне лікування, а всього 20632 грн. на відшкодування матеріальних збитків. Стягнути з ОСОБА_2 в Користь ОСОБА_1 15000 у відшкодування моральної шкоди….

На час постановлення рішення Шевченківським районним судом м. Львова 09 лютого 2007 року було встановлено всі обставини настання ДТП та розмір відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди. Судом враховано ту обставину, що позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди став інвалідом 1-ї групи. Відтак всі докази, які додано до позовної заяви про відшкодування моральної шкоди вже були предметом судового розгляду та враховані під час винесення рішення щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно наданих копій квитанцій виплати становлять: у 2007 році - 3250 грн.; у 2008 році 2200 грн.: у 2009 році 3400 грн.; у 2010 році 3600 грн.; у 2011 році 3600 грн.; у 2012 році 3300 грн.; у 2013 році 3600 грн.; у 2014 році 4000 грн.; у 2015 році 4700 грн.; у 2016 році 4800 грн.; у 2017 році 4300 грн.; у 2018 році 4300 грн.; у 2019 році 3300 грн. та у 2020 році 1500 грн. Загальна сума виплат становить 46 250 грн.

Згідно з перевіркою наявності виконавчих проваджень встановлено, що позивач у 2007 році звернувся до виконавчої служби Шевченківського району м. Львова та подав до виконання виконавчий лист № 2-463 виданий 03.05.2007 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 грн. моральної шкоди.

Відповідачем отримано постанову про закінчення виконавчого провадження 29.12.2021 року у зв`язку зі сплатою суми боргу повністю.

Заяви та клопотання учасників:

30.08.2021 року представник відповідача адвокат Кісь О.Р. подала відзив на позовну заяву (а.с. 30-34);

10.01.2022 року представник відповідача адвокат Кісь О.Р. подала додаткові пояснення (а.с.82-83);

20.10.2022 року представник позивача адвокат Кісь О.Р. подала заяву про проведення судового засідання без її участі та участі відповідача (а.с. 115);

20.10.2022 року представник позивача адвокат Яцишин А.В. подав заяву про проведення судового засідання без його участі (а.с. 116).

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.08.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.25-26).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.07.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 104-105).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено що: 20 березня 2006 року в м. Львові на вул. Брюховицькій сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, які в подальшому призвели до встановлення йому І групи інвалідності.

20 березня 2006 року позивач звертався до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та згідно рішення суду від 09.02.2007 року з відповідача стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 20 632 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи не вбачається обґрунтованих доводів позивача про підстави стягнення з відповідача моральної шкоди. Тому суд вважає таку вимогу не обґрунтованою, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 76,77,79,80, 81, 82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Стаття 1168 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною п`ятою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги не є обґрунтованими та доведеними.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 131, 247, 258, 263, ЦПК України -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцишина Андрія Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2

Суддя О. Ф. Федорова