Справа № 699/1333/22
Номер провадження 2/699/439/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

11.11.2022 м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., ознайомившись з цивільним позовом ОСОБА_1 до

Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та до заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харченко К.Г.

на постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.10.2022 у ВП № 49788212,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку цивільного судочинства надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та до заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харченко К.Г «на постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.10.2022 у ВП № 49788212..».

З позову вбачається, що Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 02.11.2015 було ухвалено рішення у судовій справі № 699/395/15-ц. Указаним рішенням зобов`язано Корсунь-Шевченківську міську раду Черкаської області відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» розглянути заяву ОСОБА_1 про надання нового свідоцтва на його ім`я про право власності на майновий пай загальною часткою 5,3 % по ТОВ «Корсунь-Шевченківська ШМПМК» на підставі договору купівлі-продажу майнового паю від 12.03.2009, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та договору купівлі продажу майнового паю від 06.07.2009, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

На підставі виконавчого листа, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 18.11.2015 у справі № 699/395/15-ц, відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснювалося виконавче провадження № 49788212.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харченко К.Г. від 14.10.2022 виконавче провадження № 49788212 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач ОСОБА_1 , не вказуючи в позові у чому саме полягає порушення, невизнання чи оспорення його законних прав, інтересів чи свобод, ставить на розгляд суду вимоги про скасування постанови про закінчення вищевказаного виконавчого провадження від 14.10.2022 у ВП № 49788212, а також просить суд зобов`язати Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 18.11.2015 у справі № 699/395/15-ц.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, спір виник у зв`язку з незгодою позивача з постановою уповноваженої особи, ухваленою на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Таким чином, під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У даному випадку позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав саме як сторона виконавчого провадження. При цьому між учасниками справи не виникло цивільно-правового спору, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, а постало питання виключно щодо правомірності дій та рішень уповноваженої особи під час виконання судового рішення.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлював позицію щодо порядку оскарження у виконавчому провадженні рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинених в ході виконання судового рішення.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.10.2019 у справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) зазначила, що сторони, інші учасники та особи можуть звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якщо цей виконавчий документ виданий на виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 758/8416/15-ц (провадження № 61-35св18) зазначено, що скарги на дії (бездіяльність), рішення державних виконавців (приватних виконавців) мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за належним виконанням судових рішень. Здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження в цивільному судочинстві, що є відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням судових рішень полягає, насамперед, у реалізації основних завдань судочинства при здійсненні судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після вирішення спору і набрання судовим рішенням законної сили суд здійснює контроль за його виконанням, а також захист прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

У даному випадку позивач ОСОБА_1 має статус стягувача у виконавчому провадженні № 49788212 в межах судової справи № 699/395/15-ц. Стягувач, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з рішенням (постановою) уповноваженої особи, ухваленою під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов «на постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.10.2022 у ВП № 49788212..», оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові КЦС ВС від 07.09.2022 у справі № 523/19204/19, провадження № 61-3844св22.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (позовного провадження).

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому на виконання приписів ч. 5 ст. 186 ЦПК України суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права звернення до суду зі скаргою на дії та/чи рішення державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України.

За приписами ч. 4 ст. 186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 186, 261, 353, 354, розділом VII ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та до заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харченко К.Г «на постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.10.2022 у ВП № 49788212..» - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає вирішенню шляхом подання стягувачем скарги в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Черкаського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

СуддяЛітвінова Г. М.