Справа №442/4541/22
Провадження №2/442/1031/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І., при секретарі Петрів В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову посилається на те, що у серпні 2021 року ОСОБА_2 продав його транспортний засіб марки ХОNDА модель СR-V, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 15 000 (П`ятнадцять тисяч) доларів США, які відразу позичив у нього. Вони з відповідачем домовилися, що на першу його вимогу він поверне всю суму позичених грошових коштів. У грудні 2021 року він звернувся до відповідача з проханням повернути позичені грошові кошти, він пообіцяв їх повернути через два-три місяці. 18 березня 2022 року відповідач, у присутності свідка ОСОБА_3 , власноручно написав розписку про те, що позичив у нього грошові кошти в сумі 15 000 доларів США і зобов`язується їх повернути до 15 квітня 2022 року. 26 травня 2022 року відповідач написав розписку аналогічного змісту і зобов`язувався повернути позичені грошові кошти до 15 червня 2022 року. 18 червня 2022 року відповідач знову власноручно написав розписку про те, що зобов`язується повернути йому позичені грошові кошти до 30 червня 2022 року, отже на підтвердження укладеного договору позики грошей у сумі 15 000 доларів США відповідач власноручно написав розписку. Термін повернення боргу сплив 30 червня 2022 року. Після спливу терміну погашення боргу, намагаючись досудово врегулювати спір, звернувся до відповідача з письмовою претензією про повернення боргу до 12 липня 2022 року, але відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, а тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання представник позивача - адвокат Ломакін В. не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, то згідно Розписки від 08.03.2022р., ОСОБА_2 зобов`язувався в термін до 15.04.2022р. повернути ОСОБА_1 кошти в розмірі 15 000 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, то згідно Розписки від 26.05.2022р., ОСОБА_2 зобов`язувався в термін до 15.06.2022р. повернути ОСОБА_1 кошти в розмірі 15 000 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, то згідно Розписки від 18.06.2022р., ОСОБА_2 зобов`язувався в термін до 30.06.2022р. повернути ОСОБА_1 кошти в розмірі 15 000 доларів США.

Згідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що Договірпозики (безвідсоткової) та розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №б-бЗцсІЗ, яка відповідно до ст.360-7 ІІПК України є обов`язковою для усіх судів). Крім того, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, а відтак встановлений законом розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ являються процентами, що підлягають сплаті за користування сумою позики, а не санкцією за порушення грошового зобов`язання, в даному випадку за несвоєчасне повернення позики.

Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 02.09.2015р. у справі №6-369цс15«Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві».

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527-545 ЦК України), а тому належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У частині першій статті 527 ЦК України сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний особисто виконати зобов`язання, а інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України).

На підставі ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику, а тому договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, факт отримання яких посвідчується розпискою.

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно аналізу практики застосування статті 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених частиною 2 статгі 625 цього Кодексу, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції, повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а відтак при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. За даними Державної служби статистики індекс інфляції становить: у грудні 2021 року - 100,6 %; у січні 2022 року - 101,3 %; у лютому 2022 року - 101,6 %; у березні 2022 року - 104,5 %; у квітні 2022 року - 103,1 %; у травні 2022 року - 102,7 %; у червня 2022 року - 103,1%.

Індекс інфляції з листопада 2021 року до червня 2022 року становить 1,181 відсотків (100,6:100) х (101,3:100) х (101,6:100) х (104,5:100) х (103,1:100) х (102,7:100) х (103,1:100) = 1,006 х 1,013 х 1,016 х 1,045 х 1,031 х 1,027 х 1,031 = 1,181), отже інфляційні втрати за період з грудня 2021 року до червня 2022 року становлять : доларів США (15000 х 1,181 = 177,15, де: 15000 - сума боргу; 1,181 - індекс інфляції).

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою : сума боргу х 3% /365 ( кількість днів у році) х кількість днів прострочення, а саме 15000 х 3% /365х 242 = 292,36 доларів США, отже 3 % річних від простроченої суми становлять - 292,36 доларів США.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

За курсом Національного банку України станом на 17.10.2022р., офіційний курс гривні щодо іноземної валюти ( долар США) складає 36,5686 грн., а відтак 15 000 ( доларів США) із урахуванням індексу інфляції ( 177,15 доларів США ) становить 15 000 доларів США + 177,15 ( доларів США) = 15 177,15 ( 15 177,15 х 36,5686) = 555 007 ( п`ятсот п`ятдесять п`ять тисяч сім гривень) 18 коп. та 3 % річних від простроченої суми, що складають 292,36 доларів США ( за куросом НБУ станом на 17.10.2022р., становить 292,36 х 36,5686 = 10 691 ( десять тисяч шістсот дев`яносто одна грн.) 00 коп., а отже основна сума боргу становить 555 007 + 10 691= 565 698 ( п`ятсот шістдесять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушенні її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодуванню моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодуванні моральної шкоди грішми.

Відповідно до вимог ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. А відтак, із врахуванням всіх вищенаведених обставин та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, розмір завданої шкоди, тривалість порушення прав позивача, той факт, що був порушений нормальний перебіг життя позивача, він відчував моральний дискомфорт, емоційне напруження, стрес, у позивача виникли проблеми в сім`ї, так як він не мав змоги матеріально забезпечити свою сім`ю, змушений був позичати гроші у свої знайомих, що негативно вплинуло на його ділову репутацію та їх ставлення до нього, він втратив віру у людей, що відбились на стані його здоров`я, тощо, а тому на користь позивача слід стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 ( п`ять тисяч ) гривень.

При визначенні розміру відшкодування враховуються також вимоги розумності і справедливості.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предметі доказування.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а відтак аналізуючи зібрані про справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо та їх достовірність та допустимість, а також достатність та взаємний зв`язок у сукупності встановлені судом обставини свідчать про те, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Крім того, суд бере до уваги, що між ОСОБА_4 та адвокатом Ломакіним В.В. укладений Договір про надання послуг від 22.06.2022р., а тому при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, а відтак суд вважає, що Договір про надання послуг №10/22 від 22.06.2022р. відповідає положенням статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ( вартість послуг адвоката становить 7 000 грн.)

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, а оскільки на підтвердження цих обставин суду надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ), тобто позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження сплати вказаної суми адвокату, а відтак з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на надання правничої допомоги.

Відповідно до п.6 ч.І ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача стягнути - 4 439,32грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного Кодексу України, суд

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задоволити частково.

Стягнути зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) борг в сумі 15 000 ( п`ятнадцять тисяч) доларів США, що становить за курсом Національного банку України станом на 17.10.2022р., офіційний курс гривні щодо іноземної валюти ( долар США) - 548 529 ( п`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень із урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої заборгованості у сумі, що в загальному становить - 565 698 ( п`ятсот шістдесять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 ( п`ять тисяч ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір в розмірі 4 439,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 7 000 ( сім тисяч ) грн. витрат, понесених позивачем на надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Гарасимків Л.І.