Єд. унік. № 243/6432/21
Провадження № 2/243/141/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 жовтня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ :

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27.04.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ/2554947, забезпеченим транспортним засобом яким є автомобіль «ЗАЗ ТF69YO» номерний знак НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 06.09.2018 р. на вул. Святогірській у м. Слов`янськ ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «ЗАЗ ТF69YO» номерний знак НОМЕР_1 та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Міtsubіshі Lаnсеr» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року відповідача було визнано винним у даному ДТП, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2018 року, яка набрала законної сили 28.01.2019 року, відповідача було визнано винним у скоєнні порушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Потерпіла сторона звернулася до Позивача із заявою про страхове відшкодування, та Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 8000 грн. на користь Потерпілої сторони. Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України «Про страхування до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, як Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Позивач звернувся до відповідача з претензією, однак виплату відшкодування відповідачем здійснено не було.

Тому, позивач вважає, що має право у судовому порядку стягнути з відповідача у свою користь зазначену вище суму на підставі ст. 993 ЦК України, ст.1194 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, в судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, шляхом направлення процесуальних документів за вказаною позивачем адресою, яка є місцем його реєстрації, при цьому поштова кореспонденція була повернута без вручення з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання, тому повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, вважає можливим провести розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити рішення.

З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року судом прийнято рішення щодо розгляду справи в заочному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.09.2018 р. на вул. Святогірській у м. Слов`янськ водій ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «ЗАЗ ТF69YO» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Міtsubіshі Lаnсеr» номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , яким керував водій ОСОБА_3 ,, внаслідок чого транспортні засоби, отримали механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №802502.

На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ ТF69YO» номерний знак НОМЕР_1 , застраховано ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», що вбачається зі страхового полісу №АІ/2554947 від 27.04.2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Уніка».

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у даному ДТП, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2018 року, яка набрала законної сили 28.01.2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні порушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

20.09.2018 року ОСОБА_5 , як власник транспортного засобу «Міtsubіshі Lаnсеr» номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до висновку затвердженого Страховим Актом №00271626 від 24.09.2018 року сума страхового відшкодування становить в розмірі 8000 гривень.

Згідно до Наказу «Про виплату страхового відшкодування гр. ОСОБА_5 » №00271626 від 24.09.2018 року та платіжного доручення №044355 від 25.09.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» виплачено страхове відшкодування на загальну суму 8000 грн.

Як вбачається, з Претензії про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8000 грн. від 25.02.2020 року №23246/1, ПрАТ «СК «Уніка» запропоновано ОСОБА_1 відшкодувати заподіяні збитки у розмірі 8000 грн. протягом 10 днів.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно із ст.38 цього ж Закону, ПрАТ «Уніка» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у ПрАТ «Уніка» виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідно мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Згідно підпункту в) пункту 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року, справа №243/8704/18, провадження №3/243/2588/18 року,а також постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2018 року, справа №243/9274/18, провадження №3/243/2805/18 року, які набрали законної сили, та які в силу ч.6 ст.82 ЦПК України є обов`язковими для суду при розгляді даної справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються її заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

На підставі наведеного, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1187, 1188, 1191, ЦК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (м. Київ, вул. Олени Теліги, 6В, код ЄДРПОУ 20033533) завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький