Справа № 638/1371/22
Провадження № 2/638/3394/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Солодовник К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», треті особи: приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 71965 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», заборгованості в розмірі 6900,62 грн.; стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 1488,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4600 грн.; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анну Сергіївну та Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», повернути йому безпідставно стягнуті кошти у розмірі 2198,64 грн. на підставі виконавчого напису від 11.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сергіївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67686956 щодо стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», заборгованості в розмірі 6900,62 грн., на підставі виконавчого напису 71965 від 11.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. В межах виконавчого провадження № 67686956 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сергіївною вжиті заходи примусового виконання спірного напису, а саме: 06.12.2021 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, .стипендію та інші доходи боржника № 67686956, яка надіслана на виконання до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за місцем його роботи. На виконання вищевказаної постанови головним бухгалтером-начальником ФЕВ (БС) військової частини НОМЕР_1 утримано у січні 2022 року з заробітної плати 2198,64 грн. та перераховано на вказані приватним виконавцем відповідні реквізити. Водночас зазначив, що будь-які правовідносини із ТОВ «Форвард Фінансів» заперечує, оскільки про зміну кредитора в зобов`язанні та вчинення виконавчого напису його повідомлено не було, а про наявність заборгованості та спірного виконавчого напису, дізнався у січні 2022 року за місцем своєї роботи, куди надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на мій дохід. Вважає, що виконавчий напис № 71965 від 11.06.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, як наслідок - неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного спірного напису, з наступних підстав. На час вчинення оспорюваної нотаріальної дії - вчинення виконавчого напису, нотаріус керувався незаконним та не чинним нормативним актом, а саме пунктом 2 розділу другого Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року.

Вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 71965 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, незаконним та таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позов, згідного якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , вказавши на законність дій нотаріуса під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, який винесено з дотриманням діючого законодавства України.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна звернулася до суду із заявою про розгляд прави за її відсутністю.

Третя особа приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належно та своєчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, за яким з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 0112/002493-ZP від 17.08.2015 року, укладеним із АТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 6250,62 грн.

За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. відкрито виконавче провадження № 67686956 відповідною постановою від 29.11.2021 року.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ст.89 згаданого Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, визначено перелік документів, що надаються для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, а саме а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині: Пункт 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: " 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу".

Пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Даний правовий висновок підтверджений постановою Великої Палати Верховного суду від 20.06.2018 року.

Таким чином, з часу набрання рішенням суду у вказаній справі законної сили, тобто з 22.02.2017 року виконавчі написи вчинені на підставі розділу другого «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» є незаконними та не чинними.

Враховуючи викладене, вчинення оскаржуваного виконавчого напису 11.06.2021 року, тобто після визнання незаконним та не чинним пункту 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, недоведеність позичальником безспірності суми заборгованості позивача за кредитним договором, суд прийшов до висновку про визнання оскаржуваного виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню.

Щодо поверненню позивачу коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки судом визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, кошти, які відповідач стягнув з позивача, підлягають поверненню останньому, а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат (судового збору та витрат на правову допомогу)

Згідно вимог статей 141, 264 та 265 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення по суті, вирішує питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 992,40 гривень та 496,20 грн., всього 1488,60 грн.

Окрім того, позовні вимоги ОСОБА_1 також містили вимоги про стягнення на його користь з відповідача витрат на правничу допомогу. З приводу даної вимоги суд вказує наступне.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша та друга статті).

Згідно частин третьої-п`ятої статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивачем надані суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що останнім понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4600 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК, Законом України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» (, м. Київ, бульвар Чоколівський, 19), треті особи: приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна ( АДРЕСА_3 ), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна (м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 4, офіс 401) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 71965 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», заборгованості в розмірі 6900,62 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1488 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4600 грн. (чотири тисячі шістсот).

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анну Сергіївну та Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти у розмірі 2198 грн. (дві тисячі сто дев`яносто вісім) 64 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: