№ 207/2046/21
№ 2/207/219/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Пильовій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину.

В процесі розгляду справи, позивач збільшив свої позовні вимоги.

В обґрунтування збільшених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , 04.08.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поряд із баром «Скорпіон», розташованим за адресою: м. Кам`янське, селище Карнаухівка, вул. Кооперативна, 8, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, заподіяв потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Зокрема, ОСОБА_2 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_1 численні удари по обличчю кулаками обох рук, чим спричинив згідно висновку судовомедичної експертизи №937-Е від 05.09.2018 тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми з синцями та ранами на обличчі, голові, з переломами кісток носу та суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, з крововиливом в слизову нижньої губи, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, після чого залишив потерпілого на вулиці, а сам повернувся до приміщення бару «Скорпіон».

Вказані обставини підтверджуються вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.01.2020 року по справі № 207/3859/18, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчинені даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2020 року, вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК України в частині призначеного покарання та ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року про внесення виправлень у вирок скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні він не заявляв, а тому пред`являє його в порядку цивільного судочинства.

Вказаним злочином йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Зазначає, що він у 2014 році брав участь у АТО на території Донецької області, в травні 2014 року отримав проникаюче уламкове поранення правого ока, після чого проходив тривале лікування, наразі він є інвалідом по зору ІІ групи. Внаслідок злочинного нападу відповідача, йому були нанесені серйозні фізичні ушкодження (черепно-мозкова травма з синцями та ранами на обличчі, голові, з переломом кісток носу та суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, з крововиливом в слизову нижньої губи, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку), а також він зазнав важкі душевні страждання. Від завданих травм він довго лікувався, пройшов складну операцію з імплантації зубів, страждає на головні болі у вечірній час. Відповідач ніякої допомоги на лікування йому не надавав, під час розгляду в суді кримінального провадження відповідач поводив себе зухвало, не виказав ніякого розкаяння. Окрім того, злочинні дії відповідача досі спричиняють йому душевні страждання, оскільки він постійно продовжує відчувати образу та переживання через завдані побої, довгий час він навіть не міг спокійно вийти на вулицю у вечірній час, переживає нав`язливу тривогу за своє життя і здоров`я, побоюючись нового нападу.

Крім цього, моральна шкода полягає у приниженні відповідачем його честі та гідності, оскільки вказані протиправні дії відповідачем здійснювалися в присутності свідків і супроводжувалися образами і погрозами на його адресу.

Також, згідно висновку експерта № 1-03/08 за результатами проведеної психологічної експертизи від 03.08.2021 року, наслідки ситуації отримання тілесних ушкоджень під час побиття, що відбулося 04.08.2018, постали для нього тривало та інтенсивно психотравмуючими, обмежували його соціальне функціонування, погіршували якість життя, обумовлювали несприятливі зміни фізичної та психоемоційної сфер особистості, тобто, спричинили йому психологічні (моральні) страждання. Орієнтовний еквівалент компенсації моральних страждань, заподіяних йому внаслідок побиття, становить 162 МЗП.

Отже, моральну шкоду, спричинену злочинними діями відповідача, він оцінює в 603126 гривень та просить суд стягнути її з відповідача на його користь.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив. В попередньому судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 04.08.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поряд із баром «Скорпіон», розташованим за адресою: м. Кам`янське, селище Карнаухівка, вул. Кооперативна, 8, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, заподіяв потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Зокрема, ОСОБА_2 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_1 численні удари по обличчю кулаками обох рук, чим спричинив згідно висновку судовомедичної експертизи №937-Е від 05.09.2018 тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми з синцями та ранами на обличчі, голові, з переломами кісток носу та суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, з крововиливом в слизову нижньої губи, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, після чого залишив потерпілого на вулиці, а сам повернувся до приміщення бару «Скорпіон».

Вказані обставини підтверджуються вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.01.2020 року по справі № 207/3859/18, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчинені даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі (а.с.12-17).

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2020 року, вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 січня 2020 року стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК України в частині призначеного покарання та ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року про внесення виправлень у вирок скасовано. Ухвалено новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін (а.с.18-33).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 937-Е від 05.09.2018 року, виявлені у ОСОБА_1 , пошкодження у вигляді черепномозкової травми з синцями та ранами на обличчі, голові, з переломом кісток носу та суглобового відростку нижньої щелепи праворуч, з крововиливом в слизову нижньої губи, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, відносяться до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (а.с.34-37).

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як випливає з вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови №4 Пленума Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В ході судового розгляду даної справи, судом зокрема встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивач отримав тілесні ушкодження, довгий час лікувався, був позбавлений можливості повноцінного життя, що заподіяло йому моральні страждання. Завдана йому моральна шкода полягає також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 взагалі не попросив вибачення і не надавав йому матеріальної допомоги на лікування. Крім цього моральна шкода полягає у приниженні відповідачем честі та гідності позивача, оскільки вказані протиправні дії відповідачем здійснювалися в присутності свідків і супроводжувалися образами і погрозами на адресу позивача.

Так, згідно висновку експерта № 1-03/08 за результатами проведеної психологічної експертизи від 03.08.2021 року, наслідки ситуації отримання тілесних ушкоджень під час побиття, що відбулося 04.08.2018, постали для ОСОБА_1 тривало та інтенсивно психотравмуючими, обмежували його соціальне функціонування, погіршували якість життя, обумовлювали несприятливі зміни фізичної та психоемоційної сфер особистості, тобто, спричинили ОСОБА_1 психологічні (моральні) страждання. Орієнтовний еквівалент компенсації моральних страждань, заподіяних ОСОБА_1 внаслідок побиття, становить 162 МЗП (а.с.74-85).

Згідно ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Враховуючи те, що висновок експерта № 1-03/08 за результатами проведеної психологічної експертизи, який складено 03.08.2021 року, був проведений ТОВ «Український центр судових експертиз» за заявою ОСОБА_1 про проведення психологічної експертизи стосовно нього, а не за дорученням суду, суд вважає, що орієнтовний еквівалент компенсації моральних страждань, заподіяних ОСОБА_1 внаслідок побиття, який становить 162 МЗП, зазначений експертом, є явно завищеним.

Суд вважає, що дійсно діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, але при вирішенні питання, щодо стягнення моральної шкоди, суд також враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище відповідача, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілим вимог з відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

У суду не виникає сумніву, що у зв`язку з вчиненим правопорушенням, потерпілому спричинені тілесні ушкодження, він зазнав душевних страждань та відчуває страх за своє життя.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. Суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, суд враховує характер і тяжкість отриманих позивачем ушкоджень, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача, в розмірі 150000 гривень 00 коп., саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу до суду не надано.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки даний позов має майновий характер, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Витрати за проведення психологічної експертизи покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду у розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Витрати за проведення психологічної експертизи покласти на позивача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду у частині стягнення шкоди за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подобєд О.К.