Провадження № 2/679/202/2022
Справа № 679/192/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визначення порядку участі у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 17.09.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.10.2019 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю.

Позивач, маючи намір спілкуватися та бачитися з дітьми, навідував їх за місцем проживання, однак відповідачка при зустрічах влаштовувала сварки, оскільки не бажала, щоб батько спілкувався з дітьми, заперечувала проти їх зустрічей.

Протягом 2020 року позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради із заявами щодо визначення порядку участі батька у вихованні дітей.

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 13.02.2020 року № 92/2020 встановлено порядок участі батька у вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та малолітнього сина ОСОБА_5 визначено дні зустрічі та особистого спілкування батька з дітьми: щовівторка та щочетверга від 15 до 17 години, в перші та треті вихідні місяця від 20 години п`ятниці до 17 години неділі (за бажанням дітей), в інші дні та години тижня за попередньою домовленістю між батьками.

Однак, відповідачка не дотримується визначеного рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області №92/200 від 13.02.2020 порядку участі позивача у вихованні дітей, всіляко перешкоджає йому у спілкуванні з ними, змінила місце свого проживання та не повідомляє про місцезнаходження дітей, класному керівнику сина заборонила повідомляти, позивача як батька, про успішність дитини у школі.

Оскільки у позасудовому порядку вирішити питання щодо порядку та способів участі батька у вихованні дітей не вдається, ОСОБА_1 звернувся до суду для вирішення цього спору та просив встановити наступний порядок його участі у вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

в перші та треті вихідні місяця від 20 години п`ятниці до 17 години неділі;

в інші дні та години тижня за попередньою домовленістю між батьками дітей;

у канікулярний період на половину терміну канікул забирати дітей за місцем проживання батька, після чого повертати їх за місцем проживання матері;

безперешкодно спілкуватися з дітьми за допомогою засобів зв`язку (телефон, Інтернет).

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.03.2022 року.

В підготовче засідання призначене на 24.03.2022 року сторони не з`явилися.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради у строк до 02.06.2022 року подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення способу участі батька у вихованні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано службу у справах дітей Одеської міської ради у строк до 02.06.2022 року подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення способу участі батька у вихованні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.06.2022 року, на виконання ухвали суду від 28.04.2022 року, службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради надано акт обстеження умов проживання, акт оцінки потреби сім`ї та висновок оцінки потреби сім`ї.

Ухвала Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.04.2022 року в частині зобов`язання служби у справах дітей Одеської міської ради надати висновок щодо розв`язання спору, не виконана, про причини, що перешкоджали її виконанню суд не повідомлено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.11.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 у частині порядку участі у вихованні дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без розгляду, з підстав передбачених п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги щодо порядку його участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримав, вказавши на ті ж обставини якими він обґрунтовував свої вимоги у позовній заяві. Пояснив, що при формуванні позовної вимоги щодо зустрічей та спілкування з сином в перші та треті вихідні місяця від 20 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі ним враховано, що на даний час син проживає разом з матір`ю в м.Одеса, і він має можливість, у разі визначення судом вказаних днів та годин, зустрічатися з сином за місцем його фактичного проживання.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Бережний О.В. в судове засідання повторно не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 . Пояснила, що батько та мати мають рівні права на спілкування з дитиною. У зв`язку з тим, що сторони не змогли самостійно дійти згоди щодо участі батька у вихованні дітей, рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 13.02.2020 року №92/2020 встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дітей, визначено дні зустрічі та особистого спілкування з ними батька.

Враховуючи те, що відповідача ОСОБА_3 ухиляється від виконання вказано рішення, рекомендації служби у справах дітей до уваги не приймає, в інтересах неповнолітнього сина сторін, доцільно постановити рішення суду про визначення порядку участі батька у його вихованні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 17.09.2002 року по 25.10.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб №1290 від 14.05.2021 року виданої виконавчим комітетом Нетішимнської міської ради Хмельницької області, неповнолітній ОСОБА_5 зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 13.02.2020 року № 92/2020 визначено способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , визначено дні зустрічі та особистого спілкування батька з дитиною таким чином: щовівторка та щочетверга від 15 до 17 години; в перші та треті вихідні місяця від 20 години п`ятниці до 17 години неділі (за бажанням дітей); в інші дні та години тижня за попередньою домовленістю між батьками.

Як вбачається з листа начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради на ім`я ОСОБА_1 за № 12/03-17-05/22 від 05.01.2022 року, предметом розгляду служби були його звернення від 20.01.2020 року, 20.02.2020 року, 17.04.2020 року, 08.05.2020 року 25.05.2020 року, 22.06.2020 року та 03.07.2020 року щодо невиконання ОСОБА_3 рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 13.02.2020 року №92/2020, неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 , а також те, що матір чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми.

Посилаючись на той факт, що ОСОБА_3 чинить ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом про встановлення порядку участі у вихованні дитини.

Під час вирішення спору суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами.

Згідно з ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд враховує, що орган опіки та піклування висловлював свою позицію з приводу дотримання прав та забезпечення інтересів дитини. З приводу спірних правовідносин виконавчим комітетом Нетішинської міської ради Хмельницької обалсті ухвалювалося рішення від 13.02.2020 року № 92/2020 «Про визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 та спілкуванні з ним».

Зважаючи на наведене, органом опіки та піклування виконано вимоги частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України щодо участі у вирішенні спору про участь батьків у вихованні дитини.

Так, в ході розгляду даної цивільної справи судом як із пояснень позивача, так і з матеріалів справи, встановлено, що станом на даний час між позивачем та відповідачкою існують напружені (неприязні) стосунки.

В той же час, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач, який є батьком дитини, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною.

Доказів негативної характеристики особи позивача суду не надано.

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із неповнолітньою дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачкою не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Збалансовуючи найвищі інтереси дитини з врахуванням її права на спілкування та виховання не тільки з боку матері, а й з боку батька (як важливий елемент формування особи чоловічої статі), - з правами батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, зважаючи на вік дитини у спірних правовідносинах (11.12.2008 року народження) та відповідні особливості дітей такого віку (фізіологічні, моральні, психоемоційні, відповідні потреби тощо), суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визначення йому способів участі у вихованні дитини шляхом зустрічей та спілкування в перші та треті вихідні місяця від 20 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі, з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини; в інші дні та години тижня за попередньою домовленістю між батьками дитини; у період канікул, на не менш як на 1/2 їх тривалості, мати можливість забирати дитину за місцем проживання батька, після чого повертати дитину за місцем проживання матері, є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини, не порушуючи та не обмежуючи їх, не порушує та не обмежує розумного й справедливого балансу між інтересами дитини та інтересами батька, пов`язаними з реалізацією його не тільки права, а й обов`язку, на виховання дитини, зважаючи на вік і стать дитини.

Щодо позовних вимог про визначення необмеженого спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними, - суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на даний час дитина користується засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, і що відповідні пристрої у дитини наявні, у зв`язку з чим вказана позовна вимога є недоведеною.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому суд наголошує та закликає сторін до розуміння того, що питання щодо місця зустрічей позивача з дитиною у визначені судом години, а також питання щодо присутності матері дитини, повинно вирішуватися за взаємною домовленістю між сторонами. При цьому, суд наголошує, що першочергово сторони повинні враховувати інтереси своєї дитини.

У разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, його відношенні до батька, при наявності спору між батьками, Позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення інших способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача підлагяають витрати понесені на оплату судовго збору в розмрі 992,40 гривень.

Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визначення порядку участі у вихованні дитини- задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 , наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

в перші та треті вихідні місяця від 20 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі, з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини;

в інші дні та години тижня за попередньою домовленістю між батьками дитини;

у період канікул, на не менш як на 1/2 їх тривалості, мати можливість забирати дитину за місцем проживання батька, після чого повертати дитину за місцем проживання матері.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 994 гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Р.М. Стасюк