Справа № 714/1179/22
Провадження № 2/714/267/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Козловської Л. Д.

секретар Тодерян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованого виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, 02 серпня 2010 року, актовий запис № 10. Від даного шлюбу вони з відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилається на те, що протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршувались так як було відсутнє у їх відносинах порозуміння та повага. Не один раз вони як подружжя розходились та примирялись, але з листопада місяця 2020 року вони перестали жити разом та остаточно розійшлись і позивач з сином проживаємо понад два роки окремо від відповідачки, яка з донькою переїхала жити до своїх батьків. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечать їхнім інтересам. Вважає що надання строку на примирення є недоцільним. Просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати, залишити їхню дитину проживати після розірвання шлюбу надалі з батьком та встановити факт що має юридичне значення, а саме факт самостійного виховання ними їхніх неповнолітніх дітей.

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі, та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До суду надійшла заява від представника позивача, адвоката, ОСОБА_5 , якою просить суд розглянути справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить задовольнити.

До суду через канцелярію надійшла заява від відповідача, ОСОБА_1 , якою просить суд розглянути справу у її відсутності, та щодо задоволення позовних вимог не заперечує, так як вона довгий період часу не проживає із чоловіком та старша дитина, після розривання їх сімейних відносин, залишилась проживати з позивачем, а молодша з нею, яких вони самостійно виховують.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу.

Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи.

З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, 02 серпня 2010 року, актовий запис №10. Від даного шлюбу вони з відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з наявних у матеріалах справи копій свідоцтв про народження дітей.

Сторони не виявили бажання примиритися.

Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ).

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім`ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу.

Крім того, суд зазначає, що під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини.

Суд приймає до уваги Договір про визначення місця проживання дитини укладеного між сторонами від 26.08.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б., яким встановлено, що за спільною згодою батьків дитини, сторін у цій справі, визначено місце проживання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , а місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено за місцем проживання матері, ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 статті 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Тому судом встановлено, що сторони, у позасудовому порядку, визначили місце проживання їх спільних неповнолітніх дітей із батьками, шляхом укладення між ними Договору про визначення місця проживання дітей та сумніву що син проживає із батьком а донька- з мамою у суду немає.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, суд вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.161 СК України суд роз`яснює, що за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, - даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Розглядаючи справу № 339/143/20, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 /провадження № 61-14859св19, нагадав, що у Постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Зважаючи на відсутність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає позовну вимогу про залишення місця проживання дітей після розірвання шлюбу є обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту що має юридичне значення слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Приписами ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

З письмових пояснень відповідача ОСОБА_2 , остання вказує на те, що з позивачем довгий період часу не проживає із чоловіком та старша дитина, після розірвання їх сімейних відносин, залишилась проживати з позивачем, а молодша з нею, яких вони самостійно виховують.

Встановлення факту перебування неповнолітнього сина на самостійному вихованні позивача потрібно з метою переміщення позивачем і дитини за кордон без документального оформлення згоди для виїзду за кордон дитини, яка не проживає разом із матір`ю, а також з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно позивачу для використання його права по відношенню до дитини з метою захисту прав та інтересів дитини, а також те, що відповідачкою не заперечується обставини викладені у позовній заяві, суд вважає, що вимога позивача, ОСОБА_1 , про встановлення факту самостійного виховання дитини є обґрунтованою та підлягає також задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112, 160, СК України та керуючись ст.ст.4-13, 12, 19, 81, 140, 141, 229, 259, 263-265, 273, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, встановлення факту що має юридичне значення задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 02 серпня 2010 року виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №10 розірвати.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстроване місце проживання: с.Тернавка, Герцаївського району Чернівецької обласні, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Встановити факт, що батько, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно виховує неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а уразі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Козловська Л.Д.