ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2772/22 Справа № 210/585/21 Категорія 39 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Гаржі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоюособи, яка не брала участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на частину нежитлового приміщення, яке будоване в третій поверх нежитлової будівлі, загальною площею 98,8 кв.м. (в тому числі основна площа приміщення 75,9 м.кв., площа міська загального користування 22,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що вказане нежитлове приміщення належить померлому та відповідачу у справі на праві спільної сумісної власності подружжя згідно договору купівлі-продажу, оформленого на ім`я ОСОБА_2 .

Вказує, що у жовтні 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу для оформлення своїх прав на спадщину батька, як спадкоємця першої черги спадкування за законом. Разом з ним до нотаріуса також звернулась відповідач, як дружина померлого і спадкоємиця першої черги спадкування за законом. Окрім позивача та відповідача із заявою про прийняття спадщини або відмову від неї ніхто не звертався. Заповіт спадкодавець не залишив, особи які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні.

27 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. відмовлено сторонам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки нотаріусу не подано документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно та не визначена частка померлого у спільному майні подружжя.

У зв`язку з чим, позивач просив суд визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на нежитлове приміщення, яке будоване в третій поверх нежитлової будівлі, загальною площею 98,8 кв.м. (в тому числі основна площа приміщення 75,9 м.кв., площа міська загального користування 22,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення під номером АДРЕСА_3 , становить 1/2 від даного нежитлового приміщення та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті права власності на спадок, а саме на 1/4 частку нежитлового приміщення, яке будоване в третій поверх нежитлової будівлі, загальною площею 98,8 кв.м. (в тому числі основна площа приміщення 75,9 м.кв., площа міська загального користування 22,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18 березня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визначено, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на нежитлове приміщення, яке будоване в третій поверх нежитлової будівлі, загальною площею 98,8 кв.м. (в тому числі основна площа приміщення 75,9 м.кв., площа міська загального користування 22,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення під номером АДРЕСА_3 , становить 1/2 від даного нежитлового приміщення.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадок, а саме на 1/4 частку нежитлового приміщення, яке будоване в третій поверх нежитлової будівлі, загальною площею 98,8 кв.м. (в тому числі основна площа приміщення 75,9 м.кв., площа міська загального користування 22,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення під номером 5.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутність у позивача можливості оформити спадщину у нотаріуса та визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Не погодившись з таким рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі ТОВ "ОТП Факторинг Україна" подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що спірне майно, за договором іпотеки від 09 липня 2008 року №PM-SME311/242/2008 передано ЗАТ ОТП Банк в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 07 липня 2008 року, укладеним між ЗАТ ОТП Банк та ОСОБА_2 . У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, кошти було стягнуто у судовому порядку, що підтверджується рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 22 листопада 2011 року у справі №2-661/2011. Зазначає, що станом на 09 грудня 2021 року у відношенні відповідача відкрито виконавче провадження та спірне майно описано та виставлено на реалізацію до ДП СЕТАМ. Вважає, що позивач навмисно звернувся з позовом до суду про визнання частки у спільній сумісній власності за померлим та визнання права власності на спадок, щоб не дати можливості іпотекодержателю реалізувати своє право шляхом продажу майна для погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначає, що оскаржуване судове рішення порушує права ТОВ "ОТП Факторинг Україна", тому є таким, що підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З огляду на наведені норми закону, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Подібний за змістом висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини щодо іпотечних зобов`язань, вказують на те, що іпотекодавець не має права розпоряджатися майном без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки.

Разом з цим, положеннями Закону України «Про іпотеку» не заборонено володіти та користуватися переданим в іпотеку майном.

Колегія суддів зазначає, що поділ іпотечного майна, не вважається розпорядженням ним.

Варто зазначити, що гарантії ТОВ "ОТП Факторинг Україна" як іпотекодержателя щодо спірного майна визначені частиною другою статті 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням порушено права ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є безпідставними, оскільки після визнання за ОСОБА_3 права власності на спадок, а саме на 1/4 частку спірного майна, іпотека не припинилася, позивач набув статусу іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не порушує прав ТОВ "ОТП Факторинг Україна", а отже, апеляційна скарга є необґрунтованою.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18 березня 2021 року підлягає закриттю, відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 362ЦПК України.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадок закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова