Справа № 454/2394/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею право на земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує наступним.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне їй право земельну ділянку площею 2,24га без визначення зовнішніх меж на місцевості.

На момент смерті ОСОБА_2 з нею були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та позивачка, які протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подавали нотаріусу заяв про відмову від спадщини, користувалися земельною ділянкою, обробляли таку та збирали урожай.

ОСОБА_4 уклав заповіт на користь позивачки та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Інших спадкоємців після його смерті, окрім позивачки, немає.

Однак, нотаріусом їй роз`яснено необхідність звертатися до суду, оскільки прийняти спадщину через нотаріальну контору неможливо.

Позивач подала заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач подав заяву про визнання позову.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день її смерті з нею проживав ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 доглядала останню, допомагала їй у ведення домашнього господарства, що стверджується свідоцтвом про смерть, довідкою №205 від 25.06.2020р., актом від 26.07.2022р.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , від його імені посвідчувався заповіт на користь позивачки ОСОБА_1 , яка проживала разом з ним та здійснювала за ним догляд, що стверджується свідоцтвом про смерть, довідкою №762 від 02.02.2021р., актом від 26.07.2022р.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 11.02.2011р. за ОСОБА_5 визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, оскільки вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст.1264 ЦК України та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала з ним на момент його смерті.

Оскільки сертифікат видано сільською радою, а не відповідною районною державною адміністрацією, позивач позбавлений змоги оформити спадщину щодо зазначеної земельної ділянки в позасудовому порядку.

В той же час, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За таких підстав, позов про визнання за позивачкою права на земельну ділянку підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку площею 2,24га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с.Перетоки Червоноградського району Львівської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №06660 від 27.05.1997р., реєстраційний №503.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сокальська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: вул.Шептицького,44, м.Сокаль, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович