Справа № 711/9319/2012
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.

за участю секретаря ЗУБАШКОВА М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 711/9319/2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарного боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 28 липня 2022 року, повний текст якої складено 28 липня 2022 року, головуюча суддя Сойма М.М., -

встановив:

17.06.2021 ТОВ «ФК Форт» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі № 711/9319/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення солідарного боргу, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Мотивувало заяву тим, що рішенням Тячівського районного суду від 04.10.2013 позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарного боргу за кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008 задоволено, на підставі рішення суду були видані виконавчі листи.

У подальшому право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008, перейшло:

04.08.2020 від ПАТ КБ «Надра» на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3 до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп»;

20.08.2020 від ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102 до ТОВ «Фінанс Проперті Групп»;

26.08.2020 від ТОВ «Фінанс Проперті Групп» на підставі договору про відступлення прав вимоги без номера до ТОВ «ФК «Інвест Хаус»»;

29.12.2020 від ТОВ «ФК «Інвест Хаус»» на підставі договору про відступлення прав вимоги без номера до ТОВ «ФК Форт».

Оскільки ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги за кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , воно є правонаступником стягувача ПАТ КБ «Надра» у справі № 711/9319/2012.

У Тячівському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) завершені виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 № 51453482 і щодо боржника ОСОБА_2 № 51453457. Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень оригінали виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувають. Виконавчі листи втрачені, що підтверджується актом ПАТ КБ «Надра», а заборгованість за кредитним договором не погашена.

У зв`язку з ліквідацією діяльність ПАТ КБ «Надра» була припинена, були закриті територіальні відділення банку та звільнені відповідальні за супровід судових справ працівники, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення строку пред`явлення їх до виконання.

У задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа не може бути відмовлено з мотивів її необґрунтованості, цивільний процесуальний закон не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. Якщо судове рішення не виконане, то видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника, тоді як відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення, чим порушує його права.

Тому право на отримання стягувачем дубліката виконавчого документа не залежить від причин втрати оригіналу цього документа, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора ПАТ КБ «Надра», оскільки такий не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з огляду на припинення його діяльності рішенням державних органів.

Посилаючись на ці обставини, на обов`язковість виконання чинного судового рішення, керуючись нормами ст.ст. 433, 442 ЦПК України та п. 17.4. Розділу ХІІІ «Перехідні положення» цього Кодексу заявник ТОВ «ФК Форт» просив:

замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт», , у справі № 711/9319/2012;

видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників;

поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Тячівського районного суду від 28.07.2022 заяву задоволено:

замінено Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, 2) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 150-09/06-2008 від 03 червня 2008 року;

визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено ТОВ «ФК Форт» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 711/9319/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008;

видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 711/9319/2012 про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008 на виконання рішення Тячівського районного суду від 04.10.2013, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 196349,16 грн і 1963, 49 грн судових витрат.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності заяви ТОВ «ФК Форт», з наявності належних, передбачених законом підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні, визнання поважними причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, поновлення цього строку і видачі дубліката виконавчого листа, що був втрачений при передачі кредитної справи від первісного кредитора до нових кредиторів.

Боржники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Сочка В.І., оскаржили ухвалу суду як постановлену з порушенням вимог закону. Доводи апеляції зводяться до таких.

Виконавчі провадження щодо боржників були закінчені 09.06.2017 на підставі ст. 39 ч. 1 п. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки), тому строк для повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив 09.06.2020.

Починаючи з 09.06.2017 ПАТ КБ «Надра» не вживало жодних заходів для виконання рішення суду, не цікавилося виконавчим провадженням і не подавало заяв про втрату виконавчих листів.

Рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню і стягувач, який пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вправі звернутися до суду із заявою про його поновлення. Однак, поновлення цього строку може мати місце лише із додержанням закону та за умови доведеності стягувачем поважності причин пропущення строку, наявності об`єктивних, непереборних труднощів для своєчасного пред`явлення документа до виконання, необізнаності та неможливості бути обізнаним своєчасно про пропущення зазначеного строку тощо.

Всі кредитори за договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008 були юридичними особами у сфері надання фінансових послуг і були об`єктивно спроможні своєчасно знати про обставини виконання рішення Тячівського районного суду від 04.10.2013 у справі № 711/9319/2012.

Утім, жодних доказів поважності причин пропущення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання заявник не надав, а відповідного обґрунтування щодо реальної наявності непереборних для пред`явлення виконавчих листів до виконання перешкод не навів. Процедура ліквідації ПАТ КБ «Надра» до таких причин і обставин не належить, крім того, втрата виконавчих документів під час цієї процедури не підтверджується належними і допустимими доказами.

Таким чином, ПАТ КБ «Надра» втратило право на звернення виконавчих документів до виконання, відповідно, втратили це право і всі наступні (нові) кредитори, оскільки набули прав первісного кредитора в тому обсязі, який існував на момент їх набуття.

Сплив строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, який не поновлено судом, унеможливлює заміну стягувача, позаяк така може мати місце лише до закінчення зазначеного строку.

Можливість видачі дубліката виконавчого листа теж пов`язується законом із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Так, дублікат виконавчого документа може бути виданий або до закінчення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, або якщо цей строк був поновлений судом.

Беручи до уваги, що на час подання ТОВ «ФК Форт» заяви строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив, підстав для його поновлення, як і підстав для заміни стягувача, немає, то відсутні й передбачені законом підстави для видачі дублікатів виконавчих листів.

Апелянти просять ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» відмовити.

У відзиві (письмовому поясненні) на апеляцію заявник ТОВ «ФК Форт» вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Наголошує на необхідності виконання чинного рішення суду як невід`ємної складової права на справедливий суд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Лещинця Л.В., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тячівського районного суду від 04.10.2013 у справі № 711/9319/2012 позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарного боргу задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 196349,16 грн заборгованості за кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008 і судові витрати в сумі 1963,49 грн (а.с. 49).

За даними інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень держвиконавцем Тячівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області 30.06.2016 в інтересах стягувача ПАТ КБ «Надра» були відкриті виконавчі провадження: № 51453482 щодо боржника ОСОБА_1 та № 51543457 щодо боржника ОСОБА_2 (а.с. 35, 37).

Постановами головного державного виконавця Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Половко А.М. від 09.06.2017 виконавчі провадження № 51453482 і № 51543457, які здійснювалися на виконання виконавчих листів № 2/307/156/2013, виданих Тячівським районним судом 22.11.2013 на стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 196349,16 грн заборгованості за кредитним договором і судові витрати в сумі 1963,49 грн, були закінчені на підставі ст. 39 ч. 1 п. 15, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VIII) - коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, були припинені чинність арештів майна боржників та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 36, 38).

У подальшому право вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008, перейшло:

на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, посвідченого 04.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим № 1743, укладеного за результатом купівлі 18.05.2020 лоту на відкритих торгах (аукціоні), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020, від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с. 6-10, 26);

на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, посвідченого 20.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим № 1850, від ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» (а.с. 11-15, 27-31);

на підставі договору про відступлення прав вимоги без номера, посвідченого 26.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. за реєстровим № 286, від ТОВ «Фінанс Проперті Групп» до ТОВ «ФК «Інвест Хаус»» (а.с. 16-20, 32, 33);

на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги без номера, посвідченого 29.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. за реєстровим № 717, від ТОВ «ФК «Інвест Хаус»» до ТОВ «ФК Форт» (а.с. 21-25, 34).

За умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 29.12.2020:

новий кредитор ТОВ «ФК Форт» підтвердив, що:

він прийняв за актом приймання-передачі документацію та інші документи, що підтверджують право вимоги до боржників (п. 4.1.);

має право запитувати у первісного кредитора додаткову інформацію або документи, що стосуються прав вимоги (п. 4.2.);

він ознайомився з умовами кредитних договорів, фактичним станом заборгованості, договорами забезпечення, інформацією, документами та судовими справами стосовно права вимоги та не має жодних зауважень (п. 6.1.);

первісний кредитор гарантує, що:

вся інформація, передана новому кредитору, є повною та правдивою;

новий кредитор отримав повну інформацію про стан обслуговування боржниками заборгованості за кредитним договором, а також про всі заходи первісного кредитора, направлені на погашення цієї заборгованості як в судовому, так і в позасудовому порядку (п. 6.2.);

новий кредитор підписанням цього договору підтверджує, що він розуміє характер права вимоги, усвідомлює, погоджується та приймає всі ризики, пов`язані з таким переходом, у тому числі ризики того, що новий кредитор у майбутньому не зможе отримати жодних коштів або майна за правами вимоги (п. 6.3.).

Подібні умови містяться і в укладених раніше договорах щодо руху прав вимоги за кредитним договором від 03.06.2008 № 150-09/06-2008.

У силу положень ст. 202, ст. 512 ч. 1 п. 1, ст. 514, ст. 517 ч. 1 ЦК України та умов договорів послідовно відбувалася заміна кредиторів в зобов`язанні з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», потім на ТОВ «Фінанс Проперті Групп», потім на ТОВ «ФК «Інвест Хаус»» і зрештою на ТОВ «ФК Форт», яке стало новим кредитором за зобов`язанням, що випливають із кредитного договору від 03.06.2008 № 150-09/06-2008. Правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України). Тож відповідне правонаступництво відбувалося встановленим порядком.

У разі набуття новим кредитором відповідних цивільних прав у порядку правонаступництва реалізувати ці права він може не в будь який спосіб, а в той, що передбачений законом та/або договором.

За приписами ЦПК України, обґрунтованість будь-якої заяви, за вирішенням якої особа звертається до суду, в тому числі, щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні, щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, щодо видачі дубліката виконавчого листа повинна доводитись заявником, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета заяви, її вмотивування, здійснює обов`язок доказування обґрунтованості заяви та здійснює інші процесуальні права, виконує процесуальні обов`язки і повинен діяти добросовісно, не зловживаючи правами (ст.ст. 12, 13, 43, 44, 49, 76-81).

Так само на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами й стягувач у виконавчому провадженні (ст.ст. 12-16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 19 Закону № 1404-VIII, вищенаведені та інші норми законодавства).

Звернувшись 17.06.2021 із заявою, що була розглянута Тячівським районним судом, ТОВ «ФК Форт» посилалося, зокрема, на те, що оригінали виконавчих листів утрачені і цей факт підтверджується актом ПАТ КБ «Надра» (а.с. 3-5). Задовольняючи заяву, суд першої інстанції в ухвалі від 28.07.2022 вказав, що факт втрати виконавчих листів підтверджується актом ПАТ КБ «Надра» від 04.08.2020. Однак, такого акту заявник до суду не подавав, на жодні його реквізити в заяві не посилався і такий акт у справі відсутній. Немає в справі й жодної конкретної інформації та обґрунтування щодо часу, місця та обставин втрати виконавчих листів № 2/307/156/2013, виданих Тячівським районним судом 22.11.2013.

Закон України «Про виконавче провадження» (Закон № 606-XIV) на час ухвалення судом рішення (04.10.2013) і на час видачі стягувачу виконавчих листів (22.11.2013) передбачав, що:

строк для пред`явлення виданого судом виконавчого листа становить один рік за загальним правилом - з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ст. 22 ч. 1 п. 2, ч. 2 п. 1);

строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням його до виконання; після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється; час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ст. 23 ч. 1 п. 1, ч. 2);

у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ст. 23 ч. 3);

державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову (ст. 24 ч. 1).

05.10.2016 набрав чинності Закон № 1404-VIII, який передбачає строк для пред`явлення виданого судом виконавчого листа до виконання протягом трьох років з дня набрання рішенням законної сили (ст. 12 ч.ч. 1, 2), переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання пред`явленням цього документа до виконання (ст. 12 ч. 4 п. 1). Закон № 1404-VIII також передбачає, що:

у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ст. 12 ч. 5);

виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (ст. 4 ч. 4 п. 2);

виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).

Таким чином, законом установлено загальне правило про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням його до виконання, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. У цьому контексті значення має момент, з якого належить відраховувати перебіг строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачеві таким моментом об`єктивно може бути передусім дата повернення виконавчого документа стягувачеві (дата прийняття відповідного рішення), що, власне, відповідає й загальному правилу щодо обчислення відповідних строків, змісту ст. 23 ч. 3 Закону № 606-XIV, ст. 12 ч. 5 Закону № 1404-VIII та іншим положенням цих законів.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією, Законами України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 1 Закону № 1404-VIII).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником; ці положення застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ст. 442 ч.ч. 1, 5 ЦПК України. Відповідні положення містить і Закон № 1404-VIII (ст. 15 ч. 5).

Тож на час вирішення судами першої та апеляційної інстанцій заяви ТОВ «ФК Форт» закон передбачає можливість і порядок заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні його правонаступником. Про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження за обставинами справи не йдеться.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відтак дії, рішення у відповідному процесі можуть мати місце лише за наявності власне процесу, за правилами такого процесу і не можуть вчинятися (прийматися) поза процесом та поза встановленими ним правилами. Саме у виконавчому провадженні сторона, зокрема, стягувач як учасник провадження, реалізує комплекс прав, передбачених ст. 19 Закону № 1404-VIII та іншими нормами законодавства. Заміна сторони у виконавчому провадженні не може бути проведена за відсутності відповідного провадження (за винятком спеціального випадку, передбаченого ст. 442 ч. 5 ЦПК України), що випливає, крім іншого, зі змісту норм ст.ст. 14, 15 Закону № 1404-VIII, ст. 442 ЦПК України.

Сам по собі перехід прав первісного кредитора до нового кредитора, якщо такий відбувся, не звільняє останнього від обов`язку дотримання відповідних правил, установлених для примусового виконання рішення суду, як не усуває відповідного обов`язку саме лиш твердження заявника, хоча й правильне по суті, про те, що чинне рішення суду не повинно залишатись невиконаним.

За змістом положень ст.ст. 1-4, 107, 118, 122, 208, 223 та інших норм ЦПК України (у редакції, що була чинною на час звернення ПАТ КБ «Надра» до суду у справі № 711/9319/2012 та ухвалення судового рішення), яким регулюється порядок провадження в цивільних справах (цивільний процес), цивільне судочинство полягає в розгляді судом цивільних справ, розгляд справ покладається на суд першої інстанції, рух справи в суді розпочинається з моменту подання та реєстрації відповідної заяви і закінчується ухваленням остаточного судового рішення, після набрання яким законної сили правові підстави для провадження в справі перестають існувати. Аналогічно ці питання регулюються ЦПК України в редакції станом на час подання ТОВ «ФК Форт» заяви про заміну стягувача в справі та розгляду її судом (ст.ст. 1-4, 23, 184, 187, 258, 273 та ін.). Тож будь-які процесуальні дії в справі, провадження в якій закінчено, не ґрунтуються на законі, суперечать смислу цивільного процесу і як такі недопустимі.

Матеріали справи вказують на те, що первісний кредитор ПАТ КБ «Надра» реалізував своє право на примусове виконання ухваленого Тячівським районним судом у справі № 711/9319/2012 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення, проте, у подальшому не цікавився його виконанням принаймні до часу придбання права вимоги боргу новим кредитором ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» (близько трьох років). ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» придбало лот (право вимоги) на електронному аукціоні в кінці строку, встановленого законом для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання, проте, оформило набуття відповідного права вже після спливу цього строку. Подальше відчуження та набуття права вимоги відбувалося поза межами строку, визначеного для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Доказів оскарження постанов держвиконавця від 09.06.2017 про повернення виконавчих документів стягувачеві у справі немає. Після повернення виконавчих документів стягувачеві строк пред`явлення ним цих документів до виконання становив три роки. Докази наявності відкритого виконавчого провадження із примусового виконання рішення Тячівського районного суду від 04.10.2013 у справі № 711/9319/2012 суду не надавалися.

Діючи в цивільних і процесуальних відносинах вільно, на власний ризик і розсуд, четвертий після ПАТ КБ «Надра» кредитор ТОВ «ФК Форт» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у справі № 711/9319/2012 за відсутності на час звернення виконавчого провадження та після спливу строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Купуючи право вимоги відповідного боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 всі наступні після банку кредитори не були позбавлені можливості перевірити наявність необхідних для його стягнення документів, перевірити обставини виконання рішення суду, ухваленого за сім років до купівлі права вимоги, тощо, з урахуванням чого прийняти рішення щодо придбання права вимоги. Розпорядившись своїми правами на свій розсуд, нові кредитори послідовно придбали відповідні майнові права в тому вигляді і стані, які існували на момент придбання, свідомо, маючи необхідну інформацію прийняли на себе всі ризики такого придбання. Реалізація новими кредиторами, зокрема, заявником, їхніх цивільних прав у наведений вище спосіб не може надавати заявнику необґрунтованих матеріально- та процесуально-правових переваг перед іншими учасниками правовідносин, що виникли.

ТОВ «ФК Форт» поставило вимогу про заміну стягувача саме в цивільній справі № 711/9319/2012, тобто, заявник поставив недопустиме питання про процесуальне правонаступництво в порядку, передбаченому ЦПК України, в справі, рішення в якій набрало законної сили, провадження в якій закінчене і будь-які процесуальні дії в якій вчинятися, а процесуальні рішення прийматися - не можуть. Товариство помилково ототожнило процесуальні правовідносини в порядку ЦПК України під час розгляду цивільної справи та правовідносини, пов`язані з виконанням судового рішення, що вказує на неправильне одночасне застосування закону, який регулює різні правовідносини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17 висловив правову позицію, відповідно до якої (беручи до уваги норми ГПК України):

процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами;

процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником);

процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні;

відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник; у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником;

отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження; водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження;

відповідно до ст. 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу; тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу;

відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження;

відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію; строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем; будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом;

стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі; зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу … без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»);

тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання;

заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку; такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права;

Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду стосовно того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

У подальшому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 у справі № 34/425 підтвердила вказану вище правову позицію, відступила від правових позицій, які раніше були сформульовані в ряді справ щодо вказаного питання, і додатково конкретизувала, що:

унаслідок заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках; зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій; втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається;

у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження; після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу; у такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу;

натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України; у такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою; єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині 5 статті 334 ГПК України;

як судовий процес, так і виконавче провадження на час розгляду заяви відсутні, а строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився; зазначені обставини виключали можливість заміни стягувача правонаступником на підставі частин 1, 5 статті 334 ГПК України;

заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю; отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється;

разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва;

у постанові від 15.09.2021 у справі № 727/9430/13-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для заміни стягувача у справі, зважаючи на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню, а на момент подання заяви про заміну стягувача у 2021 році судове рішення від 15.04.2014 не було виконано; разом з тим касаційний суд не погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою;

отже, вбачається невідповідність висновків Касаційного цивільного суду у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в постановах від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 та від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14; з огляду на таке Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 15.09.2021 у справі № 727/9430/13-ц.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для заміни стягувача в цивільній справі.

ЦПК України в редакції, яка була чинною до 15.12.2017, передбачав, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача видати його дублікат (ст. 370 ч. 1).

Відповідно до норм ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 17.4. Розділу ХІІІ «Перехідні положення»).

Якщо стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, він має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 12 ч. 6 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено; заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 433 ч.ч. 1, 2 ЦПК України).

Заява ТОВ «ФК Форт» не містить жодного обґрунтування щодо часу, дійсних обставин втрати виконавчих документів, їх фіксації, вжиття відповідних заходів через це, поважності причин пропущення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання тощо. Здійснення процедури ліквідації банку, звільнення працівників і подібне за відсутності обставин втрати визначених виконавчих документів не є належним обґрунтуванням такої втрати. Сама лиш відсутність виконавчих документів у нового кредитора за відсутності обставин втрати визначених виконавчих документів не є належним обґрунтуванням такої втрати. Придбавши право вимоги боргу ТОВ «ФК Форт» відповідно до пов`язаних із цим ризиків не діяло з метою своєчасного та процесуально належного забезпечення своїх прав як стягувача.

Дублікат виконавчого документа за наявності та доведеності для того підстав може бути виданий, якщо відповідна заява подана до суду до спливу строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Подання ж такої заяви після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (як це має місце в даному випадку), унеможливлює видачу дубліката виконавчого документа. Водночас з урахуванням конкретних обставин для видачі дубліката виконавчого документа можуть виникнути підстави, якщо за відповідною заявою вирішується й питання про поновлення строку пред`явлення цього документа до виконання. Заявник звернувся до суду у строк, який з урахуванням спливу встановленого законом строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та виходячи зі встановлених у справі обставин не можна визнати розумним.

Верховний Суд у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 висловив правову позицію, відповідно до якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку; натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (п. 47). Така правова позиція відображена і в інших рішеннях суду касаційної інстанції.

За таких умов суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК Форт» в частині видачі дублікатів виконавчих листів і поновлення строку на пред`явлення їх до виконання. Окрім цього, слід враховувати, що вимоги про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку на пред`явлення їх до виконання є похідними від вимоги про заміну стягувача, відмова в якій тягне і відмову в цих похідних вимогах.

Вирішення поставлених ТОВ «ФК Форт» питань передбачає врахування обставин щодо руху як цивільної справи, виданих у ній виконавчих документів, так і виконавчих проваджень, врахування вимог закону, якими регулюються порядок виконання судових рішень, відповідні процесуальні строки тощо.

Відтак, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК України апеляцію ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , доводи якої заслуговують на увагу, слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції, постановлену з порушенням вимог закону, скасувати, у задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» відмовити.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Тячівського районного суду від 28 липня 2022 року скасувати, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт»» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання у справі № 711/9319/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарного боргу відмовити.

Стягнути з ТОВ «ФК Форт»» по 248,10 грн на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору з апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у частині відмови у заміні стягувача та у видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 20 жовтня 2022 року.

Судді