Справа № 369/5112/22
Провадження № 2/369/4277/22
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Янченка А.В., секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - борговою розпискою від 23.12.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики - борговою розпискою від 23.12.2020 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23.12.2020 року між позивачем та відповідачем укладено боргову розписку, відповідно до умов якої ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 350 000 гривень.

Дані кошти були надані в строкове користування для власних потреб та ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг, а саме грошові кошти в сумі 350 000 гривень в строк до 23.03.2021 року включно.

У вказаній розписці, яку ОСОБА_2 власноруч підписав, вказано, що у разі не повернення взятих в борг грошових коштів, він зобов`язується передати ОСОБА_1 належне на праві власності рухоме майно в еквіваленті взятих в борг грошових коштів за даною розпискою.

Станом на 23 березня 2021 року відповідач не повернув взяті в борг кошти в сумі 350 000 грн, причини прострочення взятого за розпискою зобов`язання не повідомлено.

14 квітня 2022 року позивач звернувся до відповідачем з претензією, згідно якої просив останнього протягом 2 днів з моменту отримання даної претензії повернути взятий борг в сумі 350 000 гривень.

На момент звернення з позовом до суду, взяті в борг грошові кошти в сумі 350 000 гривень відповідачем повернуті так і не були, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 350 000 грн заборгованості за договором позики - борговою розпискою від 23 грудня 2020 року.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року вказану справу передано судді Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання 23.11.2022 року позивач не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач відзиву на позов не подав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2020 року між позивачем та відповідачем укладено боргову розписку, відповідно до умов якої ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 350 000 гривень.

Дані кошти були надані в строкове користування для власних потреб та ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг, а саме грошові кошти в сумі 350 000 гривень в строк до 23.03.2021 року включно.

У вказаній розписці, яку ОСОБА_2 власноруч підписав, вказано, що у разі не повернення взятих в борг грошових коштів, він зобов`язується передати ОСОБА_1 належне на праві власності рухоме майно в еквіваленті взятих в борг грошових коштів за даною розпискою.

14 квітня 2022 року позивач звернувся до відповідачем з претензією, згідно якої просив останнього протягом 2 днів з моменту отримання даної претензії повернути взятий борг в сумі 350 000 гривень.

На момент судового розгляду справи, в матеріалах справи відсутні докази повернення 350 000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач порушив грошове зобов`язання з повернення позивачу коштів у сумі 350 000 грн згідно розписки від 23.12.2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 3 500 грн в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 82, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - борговою розпискою від 23.12.2020 року - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 17 січня 1996 року; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серїї НОМЕР_3 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 08 вересня 1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 350 000 (триста п`ятдесят тисяч гривень) 00 коп. заборгованості за борговою розпискою від 23 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 17 січня 1996 року; РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 3 500 (три тисячі п`ятсот гривень) 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 23.11.2022 року.

Суддя А.В. Янченко