17.10.2022 Справа № 756/7114/22
Справа № 756/7114/22
Провадження 2-др/756/82/22
У Х В А Л А

17 жовтня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву адвоката Мусихіна Павла Едуардовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом Мусихін П.Е. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №756/7114/22 та вирішення питання про повернення ОСОБА_2 судового збору за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн. Заяву обґрунтовує тим, що 01.09.2022 Оболонським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення повернуто позивачу, проте не вирішено питання про повернення судового збору. У зв`язку з чим, просив повернути суму сплаченого судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» та п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 30.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.

Пунктом 3 частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 01.09.2022 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки адвокатом Мусихіним П.Е. не надано документів щодо підтвердження його повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в Оболонському районному суді м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з наданих матеріалів, до заяви адвоката Мусихіна П.Е. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення жодних документів, що підтверджують його повноваження на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в Оболонському районному суді м. Києва, також не долучено.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої, четвертої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що представником заявника не додано належно оформлених документів, які б підтверджували його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 в Оболонському районному суді м. Києва та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, у цивільній справі № 756/7114/22, зокрема, на право звертатися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, внаслідок чого зазначена заява має бути повернута заявнику без розгляду.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаною заявою до суду, у тому порядку, який встановлений Законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 60, 62, 183 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Мусихіна Павла Едуардовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі № 756/7114/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха