Справа № 130/1744/22
Провадження № 22-ц/801/1832/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 рокуСправа № 130/1744/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Рибчинського В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження справу №130/1744/22 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Енера Вінниця» про визнання навмисного знущання, стягнення шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року, яка постановлена суддею Шепель К.А. в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, повний текст складено 05 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Енера Вінниця» про визнання навмисного знущання, стягнення шкоди.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку з дня отримання цієї ухвали для усунення її недоліків.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позову без руху.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про повернення заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням йому строку для усунення її недоліків, що полягали у недотриманні вимог статті 175 та 177 ЦПК України.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто йому.

Постановляючи дану ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, керуючись нормами статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що визначені судом недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були; позовна заява не відповідає вимогам статтям 175 та 177 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі - Конвенція).

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так у справі «Relief v France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Отже, повертаючи позовну заяву позивача до вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд обмежив його право на доступ до правосуддя.

У позовній заяві від 01 вересня 2022 року, поданій на усунення недоліків, позивач уточнив позовні вимоги, виклав за своїм розумінням обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини.

В даному випадку, ОСОБА_1 реалізуючи своє право на захист звернувся до суду із вказаним позовом. Відмінність бачення суду щодо обрання способу захисту та вимог, викладених у позові, не може бути підставою для повернення позовної заяви.

Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05 вересня 2022 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2022 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Рибчинський В.П.