Номер провадження 2/754/1372/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 19.05.2022)

19 травня 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/15451/21

Акціонерне товариство «Таскомбанк» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача: 50000 грн. посилаючись на отримання відповідачем цих коштів без достатньої правової підстави, а саме через помилку працівника позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивачу достовірно відомо про подання ним позову і інформація про розгляд справи розміщується на сайті суду і є загально доступною, однак, позивач не цікавиться провадженням у справі.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності позивача.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 01.01.2020 по 23.07.2020, відповідач має депозит по договору NДВ-0124190 від 12.07.2018 кошти за яким частково були повернуті і станом на 03.02.2020 залишився залишок на рахунку в сумі: 155,10 грн..

На підставі заяви відповідача про видачу готівки № 10150457 від 12.02.2020, позивачем із зазначеного вище депозитного рахунку було видано: 50000 грн., які відповідач отримав на руки, що підтверджується підписом відповідача на цій заяві, а також проти отримання даних коштів у сумі: 50000 грн. відповідач не заперечував у судовому засіданні.

У позові позивач зазначає, що кошти в сумі: 50000 грн. відповідачу були видані помилково, оскільки такої суми коштів на рахунку відповідача не було.

Відповідно до акту за результатами проведеного службового розслідування від 28.02.2020, кошти в сумі: 50000 грн. відповідачу були видані внаслідок недбалості працівника позивача.

Листом від 02.06.2020, адресованим відповідачу, позивач просив повернути кошти в сумі: 50000 грн., які були видані помилково.

Відповідач отриманої ним суми: 50000 грн. не повернув, проти чого він не заперечував і в судовому засіданні.

Згідно ст. 1212 ЦК України, 1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вказівок ЄСПЛ, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі Проніна проти України).

Будь-яких конкретних та беззаперечних правових доказів, які б свідчили, що станом на 12.02.2020 він мав право на отримання саме суми: 50000 грн. відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

Посилання відповідача на те, що працівники позивача самостійно і добровільно видали йому кошти в сумі: 50000 грн., не свідчить про правомірність набуття цих коштів відповідачем.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 01.01.2020 по 23.07.2020, відповідач має на рахунку по договору NДВ-0124190 від 12.07.2018 станом на 01.07.2020 залишок у сумі: 156,59 грн. і зберігає за собою право на отримання цієї суми.

З урахуванням викладеного, позов є обґрунтованим.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідчення відповідача від 20.12.2016.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, 6. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, ): 50000 грн..

Понесені позивачем судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: