Справа № 450/1430/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3502/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа ОСОБА_2 , про припинення стягнення,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив припинити проводити з нього стягнення на користь акціонерного товариства (далі АТ) «Альфа-Банк», як правонаступника публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Укрсоцбанк», за договором поруки №602/25/226 від 12 травня 2008 року, укладеним між ним ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», у зв`язку з наявністю рішення суду про визнання поруки припиненою.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку (далі АКБСР) «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», і ОСОБА_2 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-223, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 70000 доларів США зі сплатою 14% річних, із щомісячним погашенням кредиту рівними частинами, з остаточним терміном погашення до 12 травня 2023 року.

Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою, згідно з укладеним між ним ( ОСОБА_1 ), як поручителем, банком та позичальником ОСОБА_2 договором поруки №602/25/226 від 12 травня 2008 року, за яким поручитель зобов`язався перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту, сплати процентів та можливих штрафних санкцій.

Вказує, що 14 вересня 2013 року рішенням третейського суду при асоціації українських банків задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке ним ( ОСОБА_1 ) не оскаржувалось, оскільки з 2012 року він перебував на постійному лікуванні, а рідні не повідомляли його про надходження такого рішення.

Вважає, що третейський суд не мав повноважень розглядати дану справу, разом з тим, на виконання вказаного рішення третейського суду, Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

В подальшому, йому стало відомо, що між банком та ОСОБА_2 11 вересня 2009 року укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої межі максимального ліміту заборгованості визначено у розмірі 72564,11 доларів США та продовжено термін дії кредитного договору до 12 травня 2028 року, однак, вказану угоду він не укладав і не підписував, у зв`язку з чим, звернувся до суду з позовом про визнання поруки припиненою і рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року, яке набрало законної сили, його позов задоволено та поруку припинено, відтак, вважає стягнення грошових коштів, яке здійснюється Пустомитівським ВДВС у рамках виконавчого провадження, незаконним, проте, названий відділ ДВС повідомив про відсутність підстав для завершення виконавчого провадження і скасування накладених арештів, а тому позивач просить припинити з нього стягнення у зв`язку з визнанням поруки припиненою.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про обрання ним неправильного способу захисту порушеного права і звертає увагу, що в інший спосіб він не може припинити стягнення присуджених з нього у користь банку за рішенням третейського суду коштів, оскільки строк на оскарження рішення третейського суду ним пропущено, а механізм скасування рішення третейського суду поза строками, встановленими ЦПК України, відсутній.

У березні 2022 року позивач в особі свого представника адвоката Басика А.М. подав до апеляційного суду клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_4 , як правонаступника відповідача АТ «Альфа-Банк», покликаючись на те, що 19 листопада 2021 року АТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за вказаним вище кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», яке, в свою чергу, цього ж дня відступило право вимоги на користь ОСОБА_4 , однак, належних доказів на підтвердження заявлених у клопотанні вимог сторона позивача не подала, а тому правових підстав для його задоволення немає.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, зокрема, шляхом надіслання судових повісток на вказані учасниками електронні адреси, оскільки у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану в суді відсутнє належне фінансування на відправку поштової кореспонденції, окрім того, інформація про призначені до розгляду апеляційним судом справи є відкритою в доступі для учасників справи, про що всім учасникам достовірно відомо, тому, з урахуванням тривалого перебування в провадженні апеляційного суду даної справи та неодноразового відкладення розгляду справи (оголошення перерви), в тому числі й за клопотаннями сторони позивача, розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.10.2022 року, є дата складення повного судового рішення 28.10.2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (кредитодавцем), ОСОБА_2 (позичальником) та ОСОБА_1 (поручителем) укладено договір поруки №602/25/226, за умовами якого ОСОБА_1 , як поручитель, зобов`язався перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафів, у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-223 від 12 травня 2008 року та за договором про надання відновлювальної кредитної лінії (на оплату страхових платежів) №602/25-224 від 12 травня 2008 року (далі договори кредиту).

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04 вересня 2013 року у справі №690/13 позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 730736 грн. 31 коп. та третейський збір у розмірі 7707 грн. 36 коп.

На підставі вказаного рішення третейського суду, відносно боржника ОСОБА_1 18 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» звернуто до примусового виконання.

Виконавче провадження за цим виконавчим листом відкрите 25 лютого 2015 року і знаходилось на примусовому виконанні, спочатку, у відділі державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, пізніше, у Франківському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, а, в подальшому, з 16 серпня 2016 року знову у Пустомитівському районному ВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Постановою державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 23 серпня 2016 року накладено арешт на все майно, належне боржнику ОСОБА_1 , в межах суми звернення стягнення: 738697 грн. 27 коп., а постановами державного виконавця від 18 квітня 2017 року та від 06 червня 2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року у справі №461/103/16-ц, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано припиненим договір поруки №602/25-226 від 12 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк».

У відповідь на звернення ОСОБА_1 , Пустомитівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області своїм листом від 05 вересня 2018 року повідомив боржника про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням встановлених і наведених вище обставин справи, а також вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрите ще до ухвалення рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року у справі №461/103/16-ц про визнання припиненою поруки ОСОБА_1 за цим кредитним договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обраного позивачем, як стороною виконавчого провадження, способу захисту порушеного права, оскільки припинення стягнення з нього, як з боржника, повинно вирішуватись у відповідності до вимог вказаного Закону, зокрема, шляхом визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п.5 ч.1 ст.39 Закону).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 28 жовтня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич