22.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/6359/18
Номер провадження: 2/205/550/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про припинення права спільної часткової власності та виділ частки домоволодіння в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про припинення права спільної часткової власності та виділ частки домоволодіння в натурі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2010 року (справа № 2-2241/2010) за нею, ОСОБА_1 , визнано право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що власник 1/3 частини домоволодіння, яка користувалась будинком Б-1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її рідний син ОСОБА_3 також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, оскільки відсутній власник 1/3 частини домоволодіння, то постійно виникають труднощі щодо користування та розпорядження домоволодінням, тому виникла необхідність виділити в натурі належні позивачу 2/3 частини домоволодіння, оскільки судовим рішенням від 22.11.2010 року визнано тільки право власності на цю частку, але вона не була виділена в натурі.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, виділити в натурі 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать їй, ОСОБА_1 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2010 року, згідно Висновків експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1492/1493/1494/1495-19 за результатами проведення судової будівельно технічної, оціночно будівельної та земельно технічної експертизи, складеної 24.01.2020 року за фактичним порядком користування будівлями та спорудами згідно Додатку № 3, при якому в користування ОСОБА_1 на 2/3 частини домоволодіння виділити наступні будівлі та споруди (додаток № 3 на плані визначені блакитним кольором): в житловому будинку літ. Л-1 вартістю 176 036 грн. 00 коп. приміщення: 2-1 (13,6 кв.м.) коридор, 2-2 (6,0 кв.м.) житлова, 2-3 (12,4 кв.м.) житлова, 2-4 (8, 8 кв.м.) - житлова, 2-5 (7, 5 кв.м.) коридор, разом площа по житловому будинку Л-1 складає 48, 3 кв.м. Крім того, ОСОБА_1 на 2/3 частини домоволодіння виділити наступні надвірні будівлі та споруди, у тому числі спільного користування: частина огорожі № 5 6078 грн. 50 коп., огорожа 3 7 18 598 грн. 00 коп., огорожа № 8 29 802 грн. 00 коп., огорожа № 9 4 349 грн. 00 коп., ворота № 10 23 180 грн. 00 коп., разом 82 007 грн. 50 коп., де загальна вартість житлового будинку та будівель і споруд, які виділяються ОСОБА_1 на 2/3 частини домоволодіння складає: 258 043 грн. 50 коп., що на 3918 грн. 50 коп. менше ідеальної 2/3 частини (261 962 грн. 00 коп.), припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 та вважати виділене нерухоме майно належним позивачу на праві особистої власності.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради подала відзив на уточнену позовну заяву, в якому зазначила, що Дніпровська міська рада не заперечує щодо задоволення вимог в частині виділення в натурі частини домоволодіння та припинення права спільної часткової власності.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилалися на обставини, що викладені в уточненій позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просила винести рішення щодо вказаних вимог про припинення права спільної часткової власності та виділ частки домоволодіння в натурі згідно вимог чинного законодавства.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.02.2019 року вирішено призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про припинення права спільної часткової власності та виділ частки домоволодіння в натурі, судову технічну експертизу, провадження по даній цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 16.09.2020 року вирішено витребувати у Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (49070, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 9) відомості та інформацію щодо того, за ким згідно матеріалів інвентаризаційної справи було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та чи було зареєстроване право власності на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння за ОСОБА_2 , якщо так то на підставі яких правовстановлюючих документів відбувались вказані реєстраційні дії.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року вирішено витребувати у Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 31) належним чином завірену копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та померла орієнтовано в період з 2006 року по 2008 року.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року вирішено витребувати у Другої Дніпровської державної нотаріальної контори (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1) інформацію про наявність або відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та померла орієнтовано в період з 2006 року по 2008 року, та при наявності спадкової справи направити її до суду.

Ухвалою суду від 17.06.2021 року вирішено витребувати у Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 31) докази реєстрації факту смерті (у тому числі з урахуванням даних про смерть, які містяться на паперових носіях (алфавітних книгах) щодо особи: ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та померла орієнтовано в період з 2006 року по 2008 року.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року вирішено витребувати у Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 31) інформацію про наявність актових записів про смерть: 1) № 8146 від 22.10.2004 року гр. ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) № 1037 від 21.06.2017 року гр.. ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 59 років, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 та 3) актового запису про народження гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та надати належним чином копії вищевказаних актів.

Ухвалою суду від 18.01.2022 року вирішено витребувати у Самарського районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: 49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 3) належним чином завірену копію актового запису № 8146 про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та витребувати у Відділу державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул.. Старокозацька, буд. 10а) належним чином завірену копію актового запису № 8146 про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і ухвалює за результатами розгляду справи рішення про задоволення позову з огляду на нижченаведене.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2010 року (справа № 2-2241/2010) за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнано право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1

Судом також встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2011 року було роз`яснено вищевказане рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2010 року. Зокрема, роз`яснено, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 72,0 кв.м., житловий будинок Б-1 загальною площею 31,7 кв.м., житловою площею 23, 7 кв.м., житловий будинок Л-1 загальною площею 48, 3 кв.м., житловою площею 27, 2 кв.м., прибудова а-1, веранда б-1, фундамент Г, прибудова г, погріб пГ, погріб пг, вхід до погребу г-1, літня кухня Д, сарай Е, сарай З, вбиральня И, споруди вимощення, колодязь, огорожа, хвіртка 1-8, І. Згідно акту інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 від 22.08.2017 року будівлі та споруди домоволодіння АДРЕСА_1 не відносяться до самочинного будівництва.

Судом також встановлено, що 04.09.2017 року позивач зареєструвала своє речове право власності на вказане майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна № 101.

Матеріалами справи також підтверджено, що власник іншої 1/3 частини домоволодіння, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 8146, її рідний син ОСОБА_3 також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 1037. Доказів прийняття спадщини після смерті власника у вигляді вказаної 1/3 такого частини домоволодіння судом не здобуто. Згідно повідомлення Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 19.11.2020 року за вих. № 3389 органом нотаріату спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Згідно з ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зміст такої норми закону декларує, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. При виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне виділення в натурі частини домоволодіння та припинення права спільної часткової власностіміж співвласниками, існує можливість звернення із відповідним позовом до суду.

Зважаючи на те, що у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості виділу частки належного їй майна через фактичну відсутність іншого співвласника внаслідок його смерті та не прийняття майна такого співвласника у спадщину будь-якими особами, то даний спір підлягає врегулюванню рішенням суду на підставі положень чинного цивільного законодавства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Згідно ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У відповідності до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу змісту норм статтей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи, і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Порядок призначення судової експертизи врегульовано статтями 102-108 ЦПК України, Законом України Про судову експертизу, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 № 53/5, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 № 53/5.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

В даному випадку ухвалою суду від 25.02.2019 року було призначено в межах розгляду даної цивільної справи судову технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо можливості, з технічної точки зору, поділу спірного домоволодіння.

На виконання вказаної ухвали суду експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз було виконано експертне дослідження, та надано суду відповідний висновок будівельнотехнічної, оціночнобудівельної та земельнотехнічної експертизи № 1492/1493/1494/1495-19 від 24.01.2020 року, яким запропоновані варіанти поділу зазначеного домоволодіння в натурі.

Оскільки суду надані докази можливості поділу з технічної точки зору означеного домоволодіння із виділенням його співвласникам відповідних, визначених експертом, будівель та споруд, у розмірі пропорційному до розміру часток співвласників, то суд вважає, що позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Суд також вважає, що при цьому права інших співвласників домоволодіння не будуть порушеними, так як належна їх частина будинку також може бути технічно виділена в натурі як самостійний об`єкт нерухомого майна.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 317, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст.. 41 Конституції України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про припинення права спільної часткової власності та виділ частки домоволодіння в натурі задовольнити в повному обсязі.

2. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1 .

3. Виділити ОСОБА_1 в натурі 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно Висновку експерта № 4542/4543/4544/4545-20 № 1492/1493/1494/1495-19 за результатами проведення судової будівельнотехнічної, оціночно будівельної та земельнотехнічної експертизи від 24.01.2020 року (додаток № 3 на плані визначені блакитним кольором):

- в житловому будинку літ. Л-1 вартістю 176 036 грн. 00 коп. приміщення: 2-1 (13,6 кв.м.) коридор, 2-2 (6,0 кв.м.) житлова, 2-3 (12,4 кв.м.) житлова, 2-4 (8, 8 кв.м.) - житлова, 2-5 (7, 5 кв.м.) коридор, разом площа по житловому будинку Л-1 складає 48, 3 кв.м.

- надвірні будівлі та споруди, у тому числі спільного користування: частина огорожі № 5 6078 грн. 50 коп., огорожа 3 7 18 598 грн. 00 коп., огорожа № 8 29 802 грн. 00 коп., огорожа № 9 4 349 грн. 00 коп., ворота № 10 23 180 грн. 00 коп., разом 82 007 грн. 50 коп.

Загальна вартість житлового будинку та будівель і споруд, які виділяються ОСОБА_1 на 2/3 частини домоволодіння складає : 258 043 грн. 50 коп., що на 3918 грн. 50 коп. менше ідеальної 2/3 частини (261 962 грн. 00 коп.).

Частка власника 2/3 частини ОСОБА_1 складає: 258 044 грн. 50 коп. /393 943 грн.=65,7/100=66/100 частини.

4. Стягнути з Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан