Номер провадження: 22-ц/813/6976/22
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Підкови Вікторії Йосипівни на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 07 квітня 2022 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулося із позовом 08 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_1 , за яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рахунок в Одеському обласному управлінні AT «Державний ощадний банк України» м. Одеса, МФО 328845, р/р НОМЕР_1 ) суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 160803,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує довічне грошове утримання відповідно до закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 48240,90 грн щомісяця. На підставі листа Головного управління № 12098/03-16 від 28.05.2021 р. щодо перевірки справи встановлено, що відповідачу був помилково проведений перерахунок та виплата довічного грошового утримання згідно довідки від 15.05.2020 № 5-1231/20 в розмірі 75041,40 грн за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. Розмір довічного грошового утримання з 01.01.2020 становить 48240,90 грн. Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 07.06.2021 № 428 переплату взято на баланс. Про необхідність відшкодування переплати відповідача повідомлено листом № 1500-0404-8/73176 від 10.06.2021 року. Таким чином, виникла переплата у розмірі 160803,00 грн за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 року (а.с. 1-9).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 07 квітня 2022 року в задоволенні позовних вирішено відмовити (а.с. 60-62).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Підкова Вікторія Йосипівна звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення

скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що внаслідок рахункової помилки Головного управління відповідачу було проведено перерахунок в результаті якого утворилася переплата пенсії у розмірі 160803,00 грн за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, та відповідно зазначені кошти підлягають поверненню на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (а.с. 65-70).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.07.2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме направлення на адресу належних доказів сплати судового збору (а.с. 77-79). На адресу суду надійшла заява представника Головного управління Пенсійного фонду України Поліщук Анастасії Володимирівни Андріївною про усунення недоліків та в якості додатків долучено платіжне доручення № 10694 від 18.08.2022 року, тобто, апелянтом в повній мірі усунено недоліки апеляційної скарги, у зв`язку із чим ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 88-90).

Сторони своїм правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, суд першої інстанції виходив із того, що виплату спірних грошових коштів було проведено на користь відповідача добровільно без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача. Позивачем, в свою чергу, не доведено з яких саме причин було помилково проведений перерахунок та виплата довічного грошового утримання.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує довічне грошове утримання у розмірі 48240,90 грн відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

За результатами перевірки встановлено безпідставне проведення перерахунку та виплату довічного грошового утримання відповідно до довідки від 15.05.2020 року в розмірі 75041,40 грн, та зобов`язано пенсійну справу привести у відповідність, вивести переплату за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року (а.с. 3). Зазначена довідка містить лише відомості щодо розміру суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку

щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 02.01.2020 року, та свідчить про наявність відповідних підстав для здійснення пенсійних виплат.

Відповідно долученого позивачем протоколу за період 01.12.2019 30.06.2021 року вбачається виплата пенсії у розмірі 75041,0 грн кожного місяця протягом періоду з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року (а.с. 4), у зв`язку із чим, заступником начальника відділу з питань відрахувань пенсій Прозоровою Світланою було направлено на адресу ОСОБА_1 відповідний лист, яким повідомлено останню про безпідставне проведення перерахунку та виплатою довічного утримання суддів у відставці, та про необхідність надати до відділу обслуговування громадян № 8 заяву про згоду на утримання переплати пенсії у розмірі 20% від пенсії до повного погашення боргу згідно рішення від 07.06.2021 року № 428 або внести суму переплати добровільно на зазначений рахунок (а.с. 5).

Апелянт, в свою чергу, стверджує про наявність розрахункової помилки під час проведення перерахунку, яку не враховано судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення, в тому числі набуття відповідачем спірних грошових коштів без достатньої правової підстави, посилаючись при цьому на положення статті 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Разом з тим, слід враховувати, що ст. 1215 ЦК України закріплює випадки, коли безпідставно набуте майно не підлягає поверненню. Відповідно до положень зазначеної статті, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; та інше майно, якщо це встановлено законом.

Тобто, підставою для повернення надміру виплачених грошових коштів є наявність рахункової помилки під час здійснення такої виплати та недобросовісності з боку набувача коштів. В такому випадку, позивач зобов`язаний надати суду належні докази на підтвердження наявності такої підстави для повернення.

Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). До рахункових помилок, в свою чергу, належать неправильність в обчисленнях, дворазове нарахування виплат за один і той самий період тощо. Зазначеного висновку також дійшов ВСУ в постанові ВСУ від 20.06.2018 року по справі № 501/2500/15.

Однак, з матеріалів справи не вбачається наявність відповідної рахункової помилки як причини помилкового проведення перерахунку, оскільки матеріали не містять жодних доказів, за наявності яких можна було б встановити причину виникнення такої помилки та відповідно безпосереднє її віднесення до рахункової, тому відповідно не спростовується факт добровільного перерахування спірних грошових коштів відповідачу як виплати довічного грошового утримання відповідно до довідки від 15.05.2020 року, котра в свою чергу підтверджує наявність підстав для здійснення таких виплат.

Також, апелянтом (позивачем) не доведено й окремо судом не встановлено наявність в діях відповідача недобросовісності, що відповідно враховуючи вищенаведене в сукупності, свідчить про наявність в даному випадку підстав для застосування положення ст. 1215 ЦК України, згідно якої спірні грошові кошти поверненню не підлягають.

Правові позиції щодо застосування ст. 1215 ЦК України містяться також в постановах Верховного Суду України від 06.05.2020 року по справі № 711/3248/18 та від 16.01.2019 року по справі № 753/15556/15.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та відповідно не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Підкови Вікторії Йосипівни відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 07 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький