Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про припинення дій, що порушують права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд заборонити ТОВ «Хостінг Україна» використання Знаку для Товарів і Послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2»; зобов`язати ТОВ «Хостінг Україна» припинити делегування доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3; видалити доменне ім`я ІНФОРМАЦІЯ_3 із реєстру доменних імен та стягнути суму сплаченого судового збору.

Свої вимоги мотивує тим наступним.

ОСОБА_1 є власником торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2», що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів та послуг № НОМЕР_1 вiд 27 березня 2017 року.

ОСОБА_1 належить iнтернет-магазин та сайт в зоні верхнього доменного iменi UA - ІНФОРМАЦІЯ_2/ (домен - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на якому здійснюється продаж рушникiв та iнших текстильних виробів.

У вiдкритій Інтернет - базі даних (сервiсi) WHOIS, доступ до якої знаходиться, в тому числі і на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОСТМАЙСТЕР» (адміністратора доменних імен в зоні UA) міститься iнформацiя, щодо реестрації доменного iменi ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зокрема зазначено про реестрацію доменного ІНФОРМАЦІЯ_2 за свідоцтвом на знак для товарів та послуг № 224496 від 27 березня 2017 року, котрий належиться Позивачу.

Позивачу стало відомо про порушення його прав на використання знакiв для товарів і послуг з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОСТІНГ УКРАЇНА», яке шляхом делегування доменних імен здійснило реестрацiю доменного iменi ІНФОРМАЦІЯ_3, нa веб-сторінці якого без дозволу Позивача здiйснюється використання знаку для товарів і послуг який належить Позивачеві у рекламуванні та під час продажу товарів аналогічних класів MKTП.

Використання знаків для товарів і послуг ТОВ «ХОСТІНГ УКРАЇНА», в тому числi у вигляді позначень, що вiдрiзняються вiд зареєстрованого знака лише окремими елементами, зокрема, наявність вставки «net.» в доменному імені чи використання вiдрiзняльної частини знаку для товарів і послуг в доменному iменi може відбуватись виключно за згоди власника свідоцтва або особи, яка має право на надання вiдповiдного дозволу (ліцензії).

Зазначає, що у відкритій Інтернет - базі даних (сервiсi) WHOIS, доступ до якої знаходиться, в тому числi i на сайті Товариства з обмеженою відповiдальнiстю «ХОСТМАЙСТЕР» (адмiнiстратора доменних імен в зоні .UA) міститься інформація, щодо реестрації доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації з даної бази, реестратором доменного iменi ІНФОРМАЦІЯ_3 є Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю «ХОСТІНГ УКРАIНА»

Вказує, що є єдиним власником офіційного сайту бренду ІНФОРМАЦІЯ_2/, на якому безпосередньо використовується знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - в доменному імені, рекламі товарів та на самих товарах. Продаж і доставка товарiв з офіційного сайту Позивача здійснюється в тому числi на територію Украiни.

Використання знаків для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в тому числі у вигляді позначень, що відрізняються від зареєстрованого знака лише окремими елементами, зокрема, наявність знаку вставки «net.» в доменному iменi ІНФОРМАЦІЯ_3, чи використання відрізняльної частини знаку для товарів і послуг в доменному імені ІНФОРМАЦІЯ_1 може відбуватись виключно за згоди власника свідоцтва або особи, яка має право надання відповідного дозволу (ліцензії).

Позивач вказує, що зазначені вище дії, з точки зору ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарiв i послуг» з боку відповідача завдають шкоди позивачу, оскільки призводять до введення споживачів в оману стосовно особи, яка є власником сайту та особи, яка реалiзує товар.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

03.06.2020 до суду надійшло клопотання від представника позивача про продовження строків підготовчого провадження, клопотання про витребування доказів та клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

01.06.2020 до суду надійшло клопотання відповідача, що станом на 22.05.2020 року не отримав копій позовної заяви та доданих до неї документів. Просить надати представникові ТОВ «Хостінг України» можливість ознайомитися з матеріалами справи або зобов`язати позивача направити копію позовної заяви та доданих до неї документів Товариству.

19.06.2020 до суду надійшла заява від представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24 червня 2020 року заяву представника позивача від 19.06.2020 було задоволено частково.

08.07.2020 до суду відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому ТОВ «Хостінг Україна» просить відмовити у його задоволенні.

Заперечуючи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, посилається на те, що товариство надає послуги з реєстрації доменних імен та хостингу відповідно до чинного законодавства України та публічного договору у формі публічної оферти, яка розміщена на веб-сайті Товариства за адресою: http://www.ukraine.com.ua/legal/publicoffer/. Надаючи вказані послуги, товариство виконує виключно технічні функції і не набуває жодних прав на відповідні доменні імена, веб-сайти та на інформацію, яка на них міститься.

Крім того, зазначає, що товариство не надає послуг хостингу для сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; в товариства немає відомостей про те, що інформація на вказаному сайті розміщена незаконно (звичайно, законність або незаконність розміщення інформації чи діяльності також має бути підтверджена належним чином і уповноваженим органом, а не лише зводитись до твердження скаржника про те, що він вважає якусь інформацію чи діяльність незаконною); товариство після отримання листа-вимоги від адвоката В.І. Нагнибіда № 61/19 про усунення використання назви торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сайтах та в адресі сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3», про надання завірених копій документів про замовника створення та використування однойменного сайту, товариство безвiдкладно ,17.09.2019, направило копію вказаного листа реєстранту доменного iменi « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та замовнику послуг хостингу для сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3» для вжиття, в разі наявності підстав, заходiв реагування; того ж дня,17.09 2019, напало адвокату-заявнику обгрунтовану відповідь за вих. № 2457 з обгрунтованими роз`ясненнями щодо вимог, зазначених у його листі. Копії цього листа та вiдповiдi ТОВ «Хостінг Україна» позивачем додані до позовної заяви та є в матеріалах справи. Вказує, що ТОВ «Хостінг Україна» безвiдкладно виконало всі передбачені у даній ситуації дії з метою можливого вирішення питань заявника, які були в компетенції Товариства.

Також зазначили, що Товариством надається послуга з реєстрації доменного імені«ІНФОРМАЦІЯ_3» та послуга хостингу для сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », наступному реєстранту доменного імені та замовнику послуг хостингу для сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який надав про себе Товариству наступні дані:

-ПІБ: ОСОБА_2

-Адреса: АДРЕСА_1

-E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4

-Телефон: НОМЕР_2 .

Таким чином, на думку представника відповідача, підстави для відповідальності товариства наразі відсутні.

28.09.2020 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_2 про вступ у справу як третьої особи.

У заяві вказує, що ТОВ «Хостінг Україна» надає послугу з реєстрації доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та послугу хостингу для сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за його замовленням.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року було задоволено заяву від 28.09.2020 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2

15.03.2021 до суду надійшла заява від представника про розгляд клопотань по суті.

18.05.2021 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_2 про вступ у справу як представника.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Повідомлення про виклик до суду було направлено позивачу на мобільний номер телефону, відповідачу - на електронну пошту, підтвердження отримання міститься в матеріалах справи.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 223, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що позивач є власником торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_2», згідно свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 27 березня 2017 року.

Частиною першою ст. 437 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) встановлено, що авторське право виникає з моменту створення твору. А відповідно до ст. 440 цього Кодексу майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

За змістом частини першої ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

При цьому, згідно з частиною першою ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, окрім іншого, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач, як на підставу порушення його авторських прав, посилається на те, що відповідач шляхом делегування доменних імен здійснило реестрацiю доменного iменi ІНФОРМАЦІЯ_3, нa веб-сторінці якого без дозволу Позивача здiйснюється використання знаку для товарів і послуг який належить Позивачеві у рекламуванні та під час продажу товарів аналогічних класів MKTП, чим завдає шкоди позивачу, оскільки призводить до введення споживачів в оману стосовно особи, яка є власником сайту та особи, яка реалізує товар.

Разом з тим, відповідно до абз. 11 частини першої ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» домен частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється. Абзацом 14 п. 1 частини першої ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» доменне ім`я ім`я, що використовується для адресації комп`ютерів і ресурсів в Інтернеті.

Як вбачається з умов Публічного договору про надання послуг з розміщення віртуальних веб-серверів (хостингу), оренди віртуальних виділених серверів, виділених серверів та реєстрації доменних імен у мережі Інтернет (далі по тексту Публічний договір), на який посилається відповідач у відзиві та розміщений на офіційному сайті відповідача http://www.ukraine.com.ua/legal/publicoffer/, реєстратор - виконавець, який надає послуги з технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені.

Відповідно до підпункту 1.1.1. пункту 1.1. розділу 1 Публічного договору, в рамках замовлених та оплачених Абонентом Послуг Виконавець надає Абоненту послугу з реєстрації, продовження реєстрації за Абонентом доменних імен та підтримки їх на DNS серверах Виконавця.

Відповідно до п. 1.7 Публічного договору абонент підтверджує, що на момент укладення Договору та протягом усього терміну його дії, ні реєстрація доменного імені, ні порядок його використання, ні інформація, розміщена на сайті Абонента, не порушують та не порушуватимуть прямо чи опосередковано права третіх осіб. Абонент зобов`язаний реагувати на звернення (повідомлення) про порушення законодавства, порушення прав або інших законних інтересів третіх осіб, і за наявності підстав - самостійно усувати відповідні порушення. За порушення вимог законодавства, прав інтелектуальної власності або інших прав та законних інтересів третіх осіб або Виконавця, Абонент несе відповідальність перед цими третіми особами та перед Виконавцем відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 5.4.1. Публічного договору абонент несе повну відповідальність за шкоду, заподіяну протиправним використанням ним Послуг перед третіми особами у разі порушення ним прав цих третіх осіб.

Пунктом 5.8. Публічного договору визначено, що Реєстратор та Оператор Реєстру не несуть жодної відповідальності за наслідки використання, невикористання або неправомірного використання доменних імен, які зареєстровані за їх допомогою, а також за утримання будь-яких матеріалів на сайтах, що публікуються під такими доменними іменами або розміщуються на серверах Реєстратора. Реєстратор та Оператор Реєстру не можуть бути залучені до судових спорів щодо доменних імен як Відповідач.

Відповідно до пункту 5.9. Публічного договору Виконавець виконує виключно технічні функції та не набуває жодних прав на відповідні доменні імена та веб-сайти, а також не несе відповідальності за розміщення або не розміщення Абонентом будь-яких матеріалів на своїх сайтах та за їх зміст.

Отже, вказаним договором про надання послуг саме на замовника адміністратора домену (юридичної або фізичної особи, для якої реєструється домен) покладено обов`язок щодо дотримання вимог діючого законодавства України та міжнародного законодавства, у тому числі не порушувати авторські права, суміжні та інші права третіх осіб, а не на виконавця.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04.06.2010 №5, зокрема у її п. 10, роз`яснив, що належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав. При вирішенні відповідних спорів суд повинен установити, чи перебуває веб-сайт та розміщена на ньому інформація в розпорядженні особи, якій пред`явлено позовні вимоги, а також чим підтверджується факт порушення нею авторського права.

Водночас, зі встановлених судом обставин вбачається, що відповідач здійснює лише реєстрацію доменних імен на замовлення та в інтересах реєстрантів виключно у відповідності з положеннями Публічного договору на замовлення та в інтересах особи, яка акцептувала оферту Публічного договору.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18 підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, що кореспондується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі ( ст.51 ЦПК України).

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

У судовому засіданні представник позивача клопотав про витребування доказів, а саме відомостей та документів, що стосуються створення та використання сайту ІНФОРМАЦІЯ_3,, інформації яка містить дані замовника створення сайту: ПІБ, контактні дані.

Встановлено, що відповідачем у відзиві зазначено вказану інформацію та судом ухвалою від 01.10.2020, до участі в справі в якості третьої особи, притягнуто ОСОБА_2 , однак будь- яких клопотань заявлено не було.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача, що кореспондується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не є особою, за якою зареєстроване доменне ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не є адміністратором сайту, що знаходиться за вказаним доменним ім`ям, не є особою, якій належить право власності на сайт або право користування цим сайтом, а також не є особою, яка уповноважена була ідентифікувати наявність або відсутність об`єктів інтелектуальної власності під час реєстрації доменного імені, суд дійшов висновку, що відповідач не є особою, яка порушила авторські права позивача, а тому в позові до нього слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, ст. ст. 81, 89, 141, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про припинення дій, що порушують права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова