Ухвала

19 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 710/1260/21

провадження № 61-9250ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року та додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Державний реєстратор Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степова Таїсія Борисівна, про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію припинення речового права, визнання права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» звернулось до суду із шістьма позовами до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа - Державний реєстратор Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степова Т. Б., про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію припинення речового права, визнання права оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 04 грудня 2020 року між позивачем та ОСОБА_1 укладені договори оренди землі, предметом у яких є передача у строкове платне користування земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0501, право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 лютого 2021 року; :06:001:0278, право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 березня 2021 року; :05:001:0502, право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 лютого 2021 року; :05:001:0622, право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 лютого 2021 року, :06:001:0280, право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 лютого 2021 року. Строк дії договорів 7 років 1 (один) місяць з дати укладення Договору. Пунктом 39 договорів визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та державної реєстрації права оренди згідно чинного законодавства.

17 липня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір землі, предметом якого є передача у строкове платне користування земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0311, строк дії якого, із урахуванням додаткової угоди № 2 від 29 грудня 2017 року, до 31 грудня 2027 року. Право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 серпня 2015 року. Пунктом 39 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Вказані земельні ділянки розташовані на території Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання по сплаті орендної плати на користь відповідача та належного використання земельної ділянки.

10 березня 2021 року ОСОБА_3 , будучи представником позивача за довіреністю, діючи проти інтересів позивача та із перевищенням наданих йому повноважень, уклав угоди про розірвання договорів оренди.

11 березня 2021 року було проведено державну реєстрацію припинення відповідно права оренди на земельні ділянки: № :05:001:0501, № :06:001:0278, № :05:001:0502 та № :05:001:0622.

12 березня 2021 року було проведено державну реєстрацію припинення відповідно права оренди на земельну ділянку № :06:001:0311.

Повноваження відповідача були обмежені. Із змісту довіреності безпосередньо та недвозначно встановлюється те, що укладення угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок здійснюється виключно на умовах, що затверджені відповідним рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», тобто для вчинення додаткової угоди, представнику мало бути надане відповідне рішення загальних зборів учасників Товариства. Жодних визначень або погоджень умов, жодних згод на укладення додаткових угод про розірвання будь-яких договорів оренди землі загальними зборами учасників Товариства щодо земельної ділянки окремо чи у складі інших об`єктів не надавалось. Так само таких згод, визнання або погодження умов додаткових угод не здійснювалось органами управління позивача. Жодних дій або поведінки, направлених на визнання юридичних та фактичних наслідків оспорюваних додаткових угод позивач не вчиняв.

11 березня 2021 року позивачем було відкликано довіреність відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1 , вірогідно, свідомо діяла у домовленості із ОСОБА_3 проти інтересів позивача із очевидним порушенням законодавства в момент укладення оспорюваних угод, ігноруючи зміст довіреності із обмеженнями повноважень.

Позивач вважає, щодо додаткові угоди, як правочин, який був вчинений від імені позивача представником, ОСОБА_3 , із перевищенням повноважень без подальшого схвалення позивачем, проти інтересів позивача та очевидно за протиправною домовленістю із ОСОБА_1 , яка очевидно мала знати про обмеження повноважень ОСОБА_3 , та проявити розумну обачність, ознайомившись із змістом довіреності, мають бути визнані недійсними.

Зазначає, що для ефективного та повного захисту прав позивача суд, за наслідками розгляду справи, має захистити порушені права позивача шляхом скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б. та визнати право оренди позивача на земельні ділянки на підставі договору оренди.

На підставі викладеного, позивач просив: визнати недійсними угоди про розірвання договорів оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, які укладені між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі б/н від 04 грудня 2020 року про оренду земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0501; :06:001:0278; :05:001:0502; :05:001:0622; :06:001:0280; визнати недійсною угоду про розірвання договору оренди землі від 10 березня 2021 року, укладену між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі б/н від 17 липня 2013 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0311; скасувати відповідні рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б.; визнати за позивачем право оренди наведених земельних ділянок.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року об`єднано в одне провадження цивільні справи № 710/1260/21, № 710/1261/21, № 710/1263/21, № 710/1264/21, № 710/1265/21, № 710/1266/21. Об`єднаній справі присвоєно № 710/1260/21.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року у задоволенні позову ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено факту перевищення представником повноважень при укладенні оспорюваних договорів підстав для визнання їх недійсними немає. Статутом вичерпно визначені договори, які потребують згоди Загальних зборів товариства, а не будь-які угоди. Позивачем не вказано та не доведена належність оспорюваних договорів про розірвання договорів оренди земельної ділянки до перелічених у статуті товариства угод, на укладення яких необхідна обов`язкова згода загальних зборів товариства. Суд першої інстанції зазначив, що в копіях електронних справ реєстрації земельних ділянок, відсутні рішення зборів на укладення договорів оренди землі від 04 грудня 2020 року. Указане свідчить, що товариство діє в межах статуту, та не будь-яка угода потребує рішення (дозволу) загальних зборів товариства, а саме ті які зазначені у підпункті 13 пункту 9.3 та пунктом 9.4 статуту.

Додатковим рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2022 року у задоволенні вимог ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Шполянського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2021 року у справах № 710/1260/21, № 710/1261/21, № 710/1263/21, № 710/1264/21, № 710/1265/21, № 710/1266/21.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» задоволено частково. Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди землі б/н від 04 грудня 2020 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0501.

Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б., індексний номер рішення 57082117 від 11 березня 2021 року, внесено до реєстру 15 березня 2021 року.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди землі б/н від 04 грудня 2020 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0278.

Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б., індексний номер рішення 57081339 від 11 березня 2021 року, внесено до реєстру 15 березня 2021 року.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору оренди землі від 10 березня 2021 року, укладену між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_3 , про розірвання договору оренди землі б/н від 17 липня 2013 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0311.

Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б., індексний номер рішення 57088980 від 12 березня 2021 року, внесено до реєстру 15 березня 2021 року.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди землі б/н від 04 грудня 2020 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером: :05:001:0502.

Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Таїсії Борисівни, індексний номер рішення 57081836 від 11 березня 2021 року, внесено до реєстру 15 березня 2021 року.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди землі б/н від 04 грудня 2020 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0622.

Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б., індексний номер рішення 57081582 від 11 березня 2021 року, внесено до реєстру 15 березня 2021 року.

Визнано недійсною угоду про розірвання договору оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_3 від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» та ОСОБА_1 , про розірвання договору оренди землі б/н від 04 грудня 2020 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0280.

Скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б., індексний номер рішення 57082398 від 11 березня 2021 року, внесено до реєстру 15 березня 2021 року. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки договори оренди землі укладено у грудні 2019 року (із ОСОБА_1 ), за винятком договору від 17 липня 2013 року (із ОСОБА_3 ), а розірвано їх 10 березня 2020 року, хоча вони укладались на тривалий строк, договори від 2019 року укладені подружжям ( ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ), де ОСОБА_3 діяв від імені ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», а договір від 2013 року укладено ОСОБА_3 , як представником ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» із ОСОБА_3 , будь-які звернення відповідачів до ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», щодо виявлення бажання розірвати договори, відсутні, тому вимога про визнання недійсними оспорюваних правочинів підлягає задоволенню.

Ураховуючи положення статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також визнання судом недійсними оспорюваних правочинів, з урахуванням статті 216 ЦК України необхідно застосувати наслідки недійсності правочинів, про що зазначено у позові, а саме: скасувати спірні рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Степової Т. Б.

Вимога про визнання права оренди за позивачем не підлягає задоволенню, оскільки визнання недійсними угод про розірвання договорів оренди землі № б/н від 10 березня 2021 року, на підставі рішення суду припиняє їх дію, тобто договори оренди землі від 04 грудня 2020 року та від 17 липня 2013 року є чинними та продовжують діяти відповідно до їх умов.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» задоволено. Додаткове рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 12 травня 2022 року скасовано.

Додатковою постановою Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 19 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року та додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зокрема: вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (зокрема і в частині оскарження додаткової постанови Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року) і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 на виконання ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2022 року ці недоліки було усунуто, зокрема, надано уточнену касаційну скаргу, у якій ОСОБА_1 просить скасувати постанову та додаткову постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В уточненій касаційній скарзі однією з підстав, на якій подається касаційна скарга, ОСОБА_1 зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, мотивуючи тим, що суди порушили приписи норм 48, 50, 51, 56, 188 ЦПК України щодо правильного визначення суб`єктного складу учасників справи, правильного об`єднання позовних вимог та наслідків для судового рішення ухваленого з порушенням правильного об`єднання вимог (з урахуванням того, що в даній справі об`єднано вимоги, які не стосувались одного і того ж складу сторін та предмету позову). Незаконне об`єднання позовів призвело до того, що позов у справі № 710/1263/21 задоволено «за компанію». Апеляційний суд не звернув увагу на те, що указаний позов має різні предмети, підстави та склад сторін.

Також, в уточненій касаційній скарзі не указано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), не обґрунтовано неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права в частині оскарження додаткової постанови Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року.

Касаційна скарга підлягає поверненню у цій частині з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Вказівка у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо правильного об`єднання позовних вимог, не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не зазначено щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, не обґрунтовано неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у цій частині.

Окрім цього, ОСОБА_1 не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження додаткової постанови Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року.

Таким чином, особою, яка подала касаційну скаргу, не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року в частині посилання у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат