Справа № 162/407/22
Провадження № 2/162/158/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Представник позивача адвокат Полюшко А.М. звернувся до суду з цим позовом через пошту 15 серпня 2022 року.

Ухвалою суду від 24 серпня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу з повідомленням сторін.

Відповідачем 12 вересня 2022 року подано відзив на позовну заяву.

Стороною позивача подано відповідь на відзив, який надійшов до суду 22 вересня 2022 року.

Справу розглянуто 05 жовтня 2022 року за участі сторін з проголошенням вступної та резолютивної частини рішення суду.

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач ОСОБА_1 вказує, що 04 червня 2011 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області у справі № 162/597/21, яке набрало законної сили 10 червня 2022 року, шлюб між сторонами розірвано. Позивач разом з донькою проживають окремо від відповідача. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди щодо утримання дитини. Донька перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працює секретарем Любешівської селищної ради та отримує постійний заробіток. Крім цього, ОСОБА_2 має додатковий дохід від здачі в оренду нежитлового приміщення.

У відповіді на відзив позивач додатково вказала, що працює у Волинському обласному центрі зайнятості, однак на цей час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. З доходів отримує лише 860 гривень соціальної допомоги при народженні дитини. В осінньо-весняний період донька часто хворіє. Також позивач вважає сумнівним як доказ договір про розірвання оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , адже виходячи з логіки відповідача оренда магазину тривала лише один день.

Щодо посвідчення представником позивача копії паспорта та ідентифікаційного коду відповідача, сторона позивача зазначає, що оригінали цих документів ОСОБА_1 безпосередньо надала адвокату Полюшку А.М., який після цього посвідчив їх фотокопії.

Отже, позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу.

2.1 Пояснення позивача у судовому засіданні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та додала, що на цей час вона з донькою фактично перебувають на утриманні батьків позивача, її брата та сестри.

Відповідач має постійний дохід у Любешівській селищній раді. ОСОБА_1 відомо, що принаймні з вересня 2021 року ОСОБА_2 отримував прибуток від оренди магазину у сумі 300 доларів США щомісячно.

Між тим, стан здоров`я позивача задовільний, інших утриманців вона не має.

Позивач у судовому засіданні також заявила про зменшення розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою, оскільки адвокат Полюшко А.М. не брав участі у судовому розгляді справи. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 3 тисячі гривень.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 частково визнав позов позивача, вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/8 частки від його доходу.

Відповідач вважає завищеними позовні вимоги позивача. Якщо виходити із його заробітку за останній місяць у 27 тисяч гривень, то 1/3 складатиме 9 тисяч гривень, що надмірно багато для аліментів, які сплачуватиме один з батьків. У цьому контексті ОСОБА_2 звертає увагу суду, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» становить: з 01 січня - 2100 гривень, з 01 липня - 2201 гривня, 3 грудня - 2272 гривні. Відповідно до Методики визначення прожиткового мінімуму, затвердженої спільним наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної служби статистики України № 178/147/31 від 03 лютого 2017 року, орієнтовний розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 4263,6 гривні.

Відповідач також просить врахувати, що він утримує будинок, за який постійно сплачує комунальні платежі, має власний автомобіль, який щомісяця заправляє пальним мінімум на одну тисячу гривень, вносить плату за сервітутне користування земельною ділянкою у сумі 992,44 гривні, має непогашений житловий кредит тощо.

Враховуючи зазначені видатки, відповідач доводить, що розмір його доходів має відносний характер.

ОСОБА_2 також вважає надмірними витрати позивача на правничу допомогу та просить зменшити їх до 500 гривень.

Відповідач просить винести окрему ухвалу щодо неправомірного посвідчення адвокатом ОСОБА_4 копій його паспорта та ідентифікаційного коду. ОСОБА_2 не надавав ОСОБА_4 оригіналів цих документів.

3.1 Пояснення відповідача у судовому засіданні.

Відповідач у судовому засіданні повідомив суд, що постійно бере участь в утриманні дитини: допомагає продуктами, купував одяг, давав кошти на лікування тощо.

ОСОБА_2 настоює, що окрім заробітної плати у Любешівській селищній раді інших доходів він не має. Наявність у володінні приміщення МАФу не приносить йому додаткового заробітку. Крім цього, просить врахувати, що він працює на виборній посаді, тобто його робота фактично є тимчасовою. Після закінчення каденції нинішнього складу Любешівської селищної ради ОСОБА_2 планує повернутись на посаду диспетчера Любешівської філії ПАТ «Волиньобленерго», у зв`язку з цим в майбутньому він очікує зниження рівня своїх доходів.

За договором позики щороку здійснює одноразовий платіж приблизно у 5 тисяч гривень.

Стан його здоров`я задовільний, інших утриманців він не має.

ОСОБА_2 також звернув увагу, що позивач ОСОБА_1 тривалий час працювала помічником адвоката і могла сама підготувати позовну заяву про стягнення аліментів, відтак залучення нею адвоката у цій справі було зайвим і необґрунтованим.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-16).

Позивач, відповідач, їх малолітня донька зареєстровані у будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 17, 43).

Згідно з актом про факт проживання на території Любешівської селищної ради від 05 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 проживають у будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 (а.с. 18).

Згідно з довідкою Камінь-Каширського районного управління соціального захисту населення № 451 від 03 серпня 2022 року позивач отримує одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860 гривень щомісячно. (а.с. 19).

Позивач працює на посаді провідного юрисконсульта Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості (а.с. 125, 126).

У відповідь на адвокатський запит Любешівська селищна рада повідомила, що ОСОБА_2 у 2021 році отримав 324930,16 гривень доходу, у січні-липні 2022 року - 193182,18 гривні (а.с. 20).

Відповідно до товарних чеків від 15 липня, 02 та 15 вересня 2022 року позивач придбавала дитячий одяг на загальну суму 2336 гривень, продукти харчування на 575,78 гривень, канцелярське приладдя та друковану продукцію на 445 гривень (а.с. 102-105).

Згідно з довідкою № 64 від 15 вересня 2022 року ОСОБА_3 у 2022 році відвідувала Любешівський заклад дошкільної освіти № 3, одноденна плата за харчування у січні-лютому 2022 року становила 32 гривні (а.с. 106).

Відповідно до довідки сімейного лікаря ОСОБА_7 від 19 вересня 2022 року дитина ОСОБА_3 часто хворіє на ГРВІ, рецидивний бронхіт, лівобічний паторальний отит (а.с. 107).

Відповідно до рішень Любешівської селищної ради від 27 лютого та 12 липня 2019 року, паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ОСОБА_2 володіє МАФом по АДРЕСА_1 (а.с. 109-123).

Згідно з довідкою Любешівської селищної ради про заробітну плату № 236/05-23/2-22 від 09 вересня 2022 року ОСОБА_2 працює на посаді секретаря ради, з березня по серпень 2022 року його заробіток склав 173856,94 гривень. Середній заробітна плата за останні два місяці становить 30473,2 гривні.

Відповідач ОСОБА_2 05 травня 2015 року уклав договір з Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про позику на будівництво житлового будинку у сумі 30 тисяч гривень. Погашення позики має відбуватись з 17 жовтня 2014 року по 17 жовтня 2027 року. У 2022 році одноразове погашення позики становило 998,40 гривень відсотків та 4751 гривня тіла кредиту (а.с. 46-49).

ОСОБА_2 володіє автомобілем «Renault Мegane» 2011 року випуску (а.с. 50).

Відповідачем подано копію товарного чека від 06 вересня 2022 року про придбання дизельного пального на суму одна тисяча гривень ( а.с. 51).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного акта на право власності на земельну ділянку відповідач ОСОБА_2 володіє будинком загальною площею 163,7 , земельною ділянкою площею 0,1 га по АДРЕСА_2 (а.с. 52, 53).

Відповідачем також подано витяги з особового рахунку за оплату електроенергії, за газопостачання. З 2019 року по вересень 2022 року ОСОБА_2 сплачено: за споживання електроенергії 17726,29 гривень. За газопостачання у 2020-2021 роках відповідачем оплачено 23623,25 гривні (а.с. 54-64).

ОСОБА_2 сплачує щомісячно по 34,5 гривні за вивіз сміття та по 130 гривень за телекомунікаційні послуги (а.с. 66-79).

Крім цього, 06 вересня 2022 року відповідач сплатив на рахунок Любешівської селищної ради 992,50 гривні плати за встановлення земельного сервітуту (а.с. 82).

Згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 15 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 передав в оренду підприємцю ОСОБА_8 тимчасову споруду по АДРЕСА_1 . Орендна плата становила 300 доларів США щомісячно (а.с. 22).

Згідно з договором про розірвання договору оренди, ОСОБА_2 та підприємець ОСОБА_8 розірвали вказаний договір оренди 16 лютого 2020 року, тобто на наступний день після його укладення (а.с. 83).

Згідно з копією посвідченням № НОМЕР_1 позивач з 10 квітня 2009 року по 10 квітня 2013 року була помічником адвоката Кратік А.С. (а.с. 91).

Крім цього, відповідачем подано орієнтовний розрахунок прожиткового мінімуму відповідно до Методики визначення прожиткового мінімуму, затвердженої спільним наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної служби статистики України № 178/147/31 від 03 лютого 2017 року ( а.с. 84-90).

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності з частинами першою, другою статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 186 СК встановлено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до частини першої статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною першою статті 192 СК визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У суді встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем окремо від відповідача, що вказує на наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

У судовому засіданні встановлено, що на цей час позивач з доходів щомісячно отримує лише 860 гривень соціальної допомоги, натомість середній заробіток відповідача у Любешівській селищній раді за останні два місяці становить понад 30 тисяч гривень. Крім цього, суд враховує наявність у власності позивача нерухомого майна, у тому числі комерційного призначення, цінного рухомого майна тощо.

Доводи відповідача про витрату значних коштів на утримання майна сприймаються судом з врахуванням положень статті 182 СК як доказ достатніх матеріальних можливостей ОСОБА_2 і на утриманні своєї малолітньої дитини.

З цього приводу суд звертає увагу, що у випадку об`єктивного настання негативних очікувань відповідача щодо погіршення матеріального стану це може стати підставою для зменшення розміру присуджених судом аліментів. Крім цього, у випадку зменшення доходів платника аліментів пропорційно і зменшуватимуться фактичний їх розмір, адже вони стягуватимуться у частці від заробітку (доходу) відповідача.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує задовільний стан здоров`я сторін, відсутність у них інших утриманців. Натомість відповідно до довідки сімейного лікаря дитина ОСОБА_3 часто хворіє.

Суд вважає хибною позицію відповідача про обчислення аліментів, виходячи з встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У цьому контексті суд зазначає, що нормами СК встановлено мінімальний та рекомендований розмір аліментів, а не визначено максимальної їх величини. Право розсуду при визначенні розміру аліментів у кожному випадку належить батькам дитини за їх домовленістю. У випадку недосягнення згоди з цього питання у позасудовому порядку, відповідно до статті 183 CК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Презюмується, що чим краще матеріальне становище платника аліментів, тим більшими будуть аліменти. Зазначене відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

У цьому контексті суд зауважує, що у випадку наявності сумнівів щодо цільового витрачанням коштів стягувачем аліментів відповідно до статті 186 СК платник аліментів має право ініціювати питання про контроль за їх використанням.

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, дотримуючись принципів пропорційності, розумності та справедливості, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та присудження стягнення з відповідача аліментів у розмірі ј частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

З врахуванням пояснень позивача ОСОБА_1 щодо обставин посвідчення адвокатом Полюшком А.М. копій паспорта та ідентифікаційного коду відповідача, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали у справі.

6. Питання розподілу судових витрат.

Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача у користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі однієї мінімальної ставки відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір»для вимог майнового характеру на момент ухвалення рішення, що складає 992,40 гривні.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем подано договір з адвокатом Полюшком А.М., додаткову угоду, акт здачі-приймання виконаних робіт, квитанцію (а.с. 23-27).

Згідно з вказаними документами позивач всього сплатила за правничу допомогу 6 тисяч гривень, з яких 3 тисячі -- за підготовку та подання позовної заяви адвокатом, 3 тисячі -- за участь у судовому засіданні адвоката з виїздом з міста Луцьк у смт Любешів.

У судовому засіданні позивач заявила про зменшення витрат на правничу допомогу до 3 тисяч гривень, оскільки адвокат Полюшко А.М. не брав участі у судовому розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_2 з цього приводу звернув увагу, що позивач ОСОБА_1 тривалий час працювала помічником адвоката і могла сама підготувати позовну заяву про стягнення аліментів, відтак залучення нею адвоката у цій справі було зайвим і необґрунтованим. У відзиві на позов відповідач просив суд зменшити витрати на правову допомогу позивачу до 500 гривень.

Вирішуючи це питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен вільний у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на професійну правничу допомогу незалежно від її статусу помічника адвоката у минулому.

Враховуючи обсяг виконаних адвокатом Полюшком А.М. робіт, включаючи підготовку позовної заяви та відповіді на відзив, збір доказів тощо, незначну складність справи, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 3 тисячі гривень не є завищеним.

Розподіл цих витрат необхідно здійснити за правилами частини першої статті 141 ЦПК пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з розрахунку, що судом присуджено стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частки задоволено зі всіх видів заробітку (доходу), що становить 75 % до заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Починаючи з 15 серпня 2022 року, стягувати з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень судових витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 жовтня 2022 року.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце реєстрації позивача: АДРЕСА_2 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_3 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_3 .

Суддя В.Д. Глинянчук