Справа № 275/649/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,Марієвській Н.А.,

за участю: позивача- ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи- Бондарчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу№275/649/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 04.08.2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивував тим, що він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Від спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Життя з відповідачкою не склалося і невдовзі після народження дитини вони розійшлися, а донька залишилася проживати з ним. З того часу лише позивач займається вихованням, піклуванням та матеріальним забезпеченням дитини. Відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Вона не тільки самоусунулася від будь- якого спілкування з донькою, її виховання і утримання, а й навпаки, вчинює скандали, бійки та своїми діями негативно впливає на її психіку.

Поведінка відповідачки не відповідає інтересам доньки, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення її прав та законних інтересів, він вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Просив позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_3 щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_3 до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, посилаючись на наступне. Вона проживала разом з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 . Їх сімейні стосунки з ОСОБА_1 не склалися,на теперішній час вони мають інші сім`ї, мають дітей від теперішніх шлюбів. Від виховання своєї доньки ОСОБА_6 вона не відмовлялася та не відмовляється. До січня 2018 року донька проживала разом з нею в селі Мокляки Ємільчинського району Житомирської області. Донька навчалася в першому класі та була забезпечена усім необхідним для навчання в школі, вона займалася її вихованням, духовним розвитком, турбувалася про неї. У неї з донькою були гарні стосунки. Коли донька проживали з нею, вона ніколи не перешкоджала зустрічам батька та доньки. Позивач мав можливість бачитися з донькою та спілкуватися з нею. Вона намагалася, щоб у дитини були добрі відносини з батьком. Вона ніколи дитину не налаштовувала проти батька. В січні 2018 року ОСОБА_1 без її дозволу фактично викрав доньку з школи та перевіз її в село Хомутець Брусилівського району Житомирської області. Після того, як ОСОБА_1 забрав доньку ОСОБА_6 до себе, то вона позбавлена можливості спілкуватися з нею, займатися її вихованням, бачитися з дитиною, розмовляти по телефону, так як позивач та його дружина ОСОБА_7 їй перешкоджає в цьому. В 2018 році коли вона приїзджала на суди, то вона бачилася з донькою та спілкувалася з нею. Позивач та його дружина ОСОБА_7 забороняють їй бачитися з донькою, не дають можливості спілкуватися з нею, налаштовують доньку проти неї. ЇЇ неактивна участь в житті доньки, після того, як її забрав до себе позивач, спричинена тривалим конфліктом між нею та позивачем, її проживанням на значній відстані від дочки, та агресивним відношенням до неї зі сторони самого позивача та його дружини. Позивач фактично позбавив можливості спілкуватися матері з дочкою, що призвело до того, що формування відношення дитини до неї як до матері відбувається лише за впливом, батька, та його дружини ОСОБА_7 . Спілкуватися з дитиною ОСОБА_6 по телефону відповідачці не дає позивач та його дружина , яка дуже агресивно відноситься до неї. ЇЇ спроби обговорити з колишнім чоловіком питання стосовно участі у вихованні їх доньки закінчуються погрозами по телефону, образами та скандалами. До квітня 2021 року відповідачка проживала разом зі своє сім`єю в Ємільчинському районі Житомирської області. З квітня 2021 року вона проживає в смт.Брусилів, куди переїхала на постійне проживання з метою бачитися з донькою, спілкуватися з нею, а також нормалізувати стосунки між нею та дитиною. В червні 2021 року вона хотіла побачитися з донькою, поспілкуватися з нею, то дружина позивача заборонила їй бачитися з нею, організувала сварку та скандали, також намагалася її побити. Через що вона вимушена була викликати працівників поліції. Останнього разу вона бачилася з дитиною в серпні 2021 року та коли намагалася з донькою поспілкуватися, то їй заборонили з нею розмовляти. Позивач та його терперішня дружина налаштовує доньку проти неї. Особисті конфліктні стосунки між позивачем та нею є причиною того, що вона не може бачити свою доньку, займатися її вихованням, цікавитися її розвитком, спілкуватися з нею. Їх особисті конфлікти не повинні порушувати інтереси дитини. Вона буде робити усе, щоб зберегти зв`язок з дочкою. Просила відмовити у задоволені позову.

В судіі позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, доповнивши тим, що відповідачка не займається вихованням дочки, не відвідує її, не надає матеріальної та фінансової допомоги, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, уникає спілкування з дочкою. Просили позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав відносно ОСОБА_5 ,2011 р.н.

В суді вдповідач ОСОБА_3 позов не визнала, надали пояснення аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву, доповнивши тим, що вона бажає спілкуватися зі своєю дитиною,займатися її вихованням, але доньку настроїли проти неї і її дитина не хоче з нею бачитися. Вона зверталася до органу опіки та піклування, щоб їй встановили час для спілкування з дитиною, їй такий час встановили, але позивач перешкоджає їй бачитися з дитиною та налаштовує дитину проти неї. Просила у задоволені позову відмовити.

Представник третої особи - Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області Бондарчук В.І. в суді позов підтримала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони з 2010 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Судом встановлено, що до 2016 року сторони періодично проживали однією сім"єю та вели спільне господарство. Після цього сторони спільно не проживають.

30. 07. 2016року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_8

27 січня 2017 року відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 ( до шлюбу ОСОБА_11 ) (а.с.36).

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 періодично проживала, то в сім" батька , то в сім"ї матері.

До першого класу Мокляківського ЗЗСО 1-11 ступенів ОСОБА_5 пішла , коли проживала в сім"ї матері в с. Мокляки Ємільчинської СР Ємільчинського району Житомирської області. Мати - ОСОБА_3 приділяла належну увагу вихованню доньки, її матеріально забезпечувала ,допомагала і підтримувала її.

З довідок -характеристик Мокляківського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Ємільчинського району Житомирської області №56,57 від 24 червня 2021року вбачається, що ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_9 характеризуються позитивно. ОСОБА_3 гарна господиння, вміє створити домашній затишок, добра, чуйна та турботлива мати. (а.с.41-42).

Як встановлено судом з січня 2018 року ОСОБА_12 забрав до себе проживати батько, з чим не погоджувалась відповідачка і намагалася домовитися з позивачем про спільне виховання дитини, але порозуміння не вдалося досягти.

З квітня 2021 року відповідачка з сім"єю проживає в смт. Брусилові, де характеризується з позитивної сторони .

Рішенням Брусилівської селищної ради від 07.07.2021 року № 393 затверджено висновок виконавчого комітету Брусилівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З висновку комітету Брусилівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 слідує, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає у родині батька та відповідно до довідки зі школи , де навчається дитина, її мати ОСОБА_14 не цікавиться життям дитини та не займається її вихованням. ОСОБА_3 має свою сім"ю та характеризується позитивно.

Відповідно до довідки Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області №1921 від 29.06.2021 року, ОСОБА_3 ,1994 р.н., зареєстрована в АДРЕСА_1 , її сім`я складається з: чоловіка - ОСОБА_9 ,1992 р.н., доньки - ОСОБА_5 ,2011 р.н., та сина - ОСОБА_15 ,2017 р.н. (а.с.40).

З висновку про психоемоційний стан неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , учениці 5 класу Хомутецької ЗОШ І-ІІІ ступенів від 16 грудня 2021 року слідує, що ОСОБА_6 допитлива, товариська, здібна дівчинка, адекватно поводиться в життевих ситуаціях. Відповідальна та дисциплінова. Дуже добра дитина. Дівчинка комфортно почувається в родині. Їй подобається мама ОСОБА_16 ( дружина позивача). Дівчинка позитивно оцінює свою роль в родині (а.с.65).

Рішенням виконкому Брусилівської селищної ради № 760 від 05.01.2022 року за зверненням ОСОБА_3 встановлено графік спілкування ОСОБА_3 з її малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідок ОСОБА_17 в суді показав, що відповідачка є його дочкою, яка народила свою дитину- ОСОБА_12 в 16 років. Позивач значно страший за дочку, вони не знаходили між собою порозуміння, були випадки коли позивач застосовував фізичне насильство до відповідачки. Спочатку вони жили у нього, потім переїхали на квартиру. Вони то жили, то розходились. Потім вони розійшлися остаточно. Дитина проживала то з батьком, то з матір"ю.

В перший клас дитина пішла, коли проживала з матір"ю, а потім позивач її забрав і не дає дитині спілкуватися з матір"ю, яка є гарною матір"ю та господинею .

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що ОСОБА_14 це її невістка, а ОСОБА_19 це її син. До 4 років онука ОСОБА_6 та ОСОБА_20 проживали у неї, потім син одруживася, то дитина стала проживати з сином та його дружиною. ОСОБА_14 не доглядала дитину та грошами не допомагала. В перший клас дитина пішла, коли проживала у матері, а потім син забрав її до себе, де вона і живе.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз"яснень, що містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов`язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір"ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки ОСОБА_3 та умисного ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а посилання позивача щодо ухилення від виконання відповідачкою батьківських обов`язків не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачки щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_21 ,2011 р.н., не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матір`ю щодо належного виконання своїх обов`язків. Крім того, суд бере до уваги, що відповідачка ОСОБА_3 зверталась до виконкому Брусилівської селищної ради з питанням щодо встановлення її графіку спілкуванні з дитиною ОСОБА_22 ,2011р.н., про що свідчить рішення виконкому Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області №760 від 05 січня 2022 року. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачці необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дитини.

Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачки змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та більш активної участі матері у її вихованні.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їх дитиною повноліття на її виховання, захист її інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а також те, що з боку позивача не надано безперечних доказів ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, суд не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 щодо належного виконання батьківських прав по вихованню, утриманню, лікуванню та розвитку своєї дитини.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 4, 12-13,76-81, 141 258- 259, 264, 265, 352-355 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, яке складено 20.05.2022 року.

Суддя Л.І. Лівочка