Справа № 202/2118/22
Провадження № 2/202/1431/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 жовтня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гончарова О.І.

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Солов`їний гай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» про розірвання договору купівлі-продажу торгівельного павільйону, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Солов`їний гай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» про розірвання договору купівлі-продажу торгівельного павільйону.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» заявив клопотання про зупинення провадження по справі, в якому просить суд зупинити провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 234/11957/20 за позовом ТОВ «Краматорський ринок» до приватного підприємства «Солов`їний гай», ОСОБА_2 , третя особа: Краматорська міська рада про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Представник позивача та представник відповідача в судовому засіданні заперечували щодо зупинення провадження по справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як роз`яснено в пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року, справа № 6-1957цс16 зробив висновок про те, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постановах Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27 лютого 2019 року та у справі № 1522/27468/12 від 07 листопада 2018 року.

Враховуючи положення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, проаналізувавши предмети та підстави спорів у справах, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, оскільки питання, що стосуються підстав та вимог у даній справі не залежать від розгляду справи № 234/11957/20, а тому клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» не підлягає задоволенню.

07.07.2022 ОСОБА_2 та приватне підприємство «Солов`їний гай» подали спільну заяву про затвердження мирової угоди по даній справі, в якій визначили розірвати договір купівлі-продажу нерухомості від 18.01.2008 № 458, скасувавши державну реєстрацію та визнати право власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за приватним підприємством «Солов`їний гай», а саме: торгівельний павільйон А- І, площею 78,2 кв.м.,торгівельний павільйон «Б»- площею 23,9 кв.м., торговий кіоск «В»- площею 19,5 кв.м., торговий кіоск «Г»- площею 30,5 кв.м., огорожа № 1,2.

Представник ОСОБА_2 підтримав заяву про затвердження мирової угоди по справі.

Представник приватного підприємства «Солов`їний гай» підтримав заяву про затвердження мирової угоди по справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про затвердження мирової угоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Тобто, мирова угода це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмет спору, який відповідно до позовної заяви складається з суті та змісту правовідносин сторін та є матеріально - правовою вимогою позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, або яка зачіпає права та інтереси інших осіб або стосується інших правовідносин.

Умови мирової угоди залежать також від багатьох інших факторів, таких як: оформлення рухомого майна з обов`язковою державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження рухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про затвердження мирової угоди.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону.

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи те, що умови мирової угоди не відповідають вимогам законодавства, оскільки умови мирової угоди стосуються не лише прав та обов`язків сторін, суд вважає неможливим затвердити мирову угоду.

У справі було проведено підготовче засідання, з`ясовані обставини та розглянуті клопотання в порядку ст. 197 ЦПК України.

Підстави для залишення без розгляду позову, або закриття провадження по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 207, 251, 252, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» адвоката Джаловян Інни Анатоліївни про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Солов`їний гай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» про розірвання договору купівлі-продажу торгівельного павільйону - відмовити.

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та приватним підприємством «Солов`їний гай», по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Солов`їний гай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» про розірвання договору купівлі-продажу торгівельного павільйону.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Солов`їний гай», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ринок» про розірвання договору купівлі-продажу торгівельного павільйонудо судового розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на 11 год. 00 хв. 23 листопада 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 31.10.2022.

Суддя Г.В. Бєсєда