Справа № 314/2164/22
Провадження № 2/314/735/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 314/2164/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханська Світлана Ярославівна, про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2022позивач ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханська Світлана Ярославівна, про визнання договорів дарування недійсними.

Ухвалою суду від 02.09.2022справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

21.09.2022 від представника відповідачів адвоката Сашкова М.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у вказаній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до завершення розгляду цивільної справи № 2-1774/09 Верховним Судом. На обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на постанову Запорізького апеляційного суду від 07.06.2022 у цивільній справі № 2-1774/09 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, як на підставу своїх позовних вимог у справі № 314/2164/22, що розглядає Вільнянський районний суд Запорізької області. Ухвалою Верховного Суду від 05.08.2022 було прийнято касаційну скаргу ОСОБА_5 до розгляду та відкрито касаційне провадження у вказаній справі. У зв`язку із заявленою вимогою в межах цивільної справи № 314/2164/22про визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності, підставою для якого є саме постанова Запорізького апеляційного суду від 07.06.2022 у цивільній справі № 2-1774/09 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що перебуває на перегляді у Верховному Суді, є завчасним розгляд даної справи № 314/2164/22до остаточного вирішення справи № 2-1774/09.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідачів наполягав на зупиненні провадження у справі з підстав, зазначених у його письмовому клопотанні.

Позивач та його представник заперечували проти клопотання про зупинення провадження у справі, зазначивши, що наразі постанова Запорізького апеляційного суду від 07.06.2022 у цивільній справі № 2-1774/09, якою скасовано рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від. 05.03.2009 та ухвалено нове рішення, набрало законної сили. В свою чергу, відповідач не позбавлена права клопотати перед Верховним судом про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 07.06.2022 у цивільній справі № 2-1774/09. На думку позивача та його представника, жодних доказів на необхідність зупинення провадження у цивільній справі № 314/2164/22, яка розглядається Вільнянським районним судом Запорізької області, та неможливість прийняття рішення до розгляду справи Верховним Судом представником відповідачів не надано. У зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи і у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинні існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, а факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з'ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з'ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи (постанова Верховного суду від 10.02.2020 у справі № 922/2462/18).

Суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

В клопотанні та в судовому засіданні представник відповідачів не зазначив, в чому саме полягає неможливість розгляду справи, яка перебуває на розгляді, до вирішення справи № 2-1774/09 та які обставини неможливо встановити та оцінити без вирішення зазначеної справи, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі.

При цьому суд враховує, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 2-1774/09, адже наразі суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи № 314/2164/22.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Звертає увагу суд і на ту обставину, що цивільне процесуальне право України містить інститут перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. З урахуванням цього, навіть за умови вирішення справи без урахування результатів розгляду іншої справи сторони не позбавляються права на справедливий розгляд справи, оскільки за результатами розгляду іншої справи через перегляд рішення за нововиявленими обставинами сторона досягає того ж процесуального результату, що і в разі зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до однозначного висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у вказаній справі, у зв`язку з чим відмовляє представникові відповідачів у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 251 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідачів про зупинення провадження у цивільній справі № 314/2164/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханська Світлана Ярославівна, про визнання договорів дарування недійсними відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Свідунович

20.10.2022