Справа № 639/3396/22
Провадження № 2-з/639/67/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Гаврилюк С. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі № 639/3396/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 80300,00 грн, моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 82410,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2121,10 грн.

09.11.2022 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і будь-яким іншим особам, уповноваженим від його імені, здійснювати дії, спрямовану на відчуження (зміну власника) автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 ; заборонити будь-яким органам та особам, що є суб`єктами державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі МВС, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що згідно схеми місця ДТП від 05.02.2022 автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . Існують великі ризики того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та відповідно забезпечити поновлення порушеного права позивача.

Суд, дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову, приходить до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Відповідно до положень пунктів 3, 5, 6, 7 частини 1 статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , її предметом є стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

При цьому, в заяві про забезпечення позову в порушення вимог пунктів 3, 5 частини 1 статті 151 ЦПК України позивачем не зазначено предмету позову, ціни позову, про забезпечення якого просить позивач.

Також, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

В порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві не зазначено, яким саме органам та особам, що є суб`єктами державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі МВС, позивач просить заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо автомобіля.

Крім того, до заяви про забезпечення позову позивачем не надано належних і достовірних доказів на підтвердження того, що автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 на час звернення до суду із заявою належить відповідачу ОСОБА_2 , приймаючи до уваги, що даний автомобіль не є предметом позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Додану позивачем до заяви про забезпечення позову копію схеми місця ДТП від 05.02.2022, де зазначено, що автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , суд не приймає в якості належного і достовірного доказу на підтвердження цієї обставини.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 Кодексу, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку з тим, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам пунктів 3, 5, 6, 7 частини 1 статті 151 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути вищевказану заяву заявнику.

Разом з тим, повернення заяви про забезпечення позову не є перешкодою для звернення позивача з такою самою заявою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову від 09.11.2022.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення із заявою про забезпеення позову після усунення умов, що були підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК