Справа № 343/1614/21
Провадження № 22-ц/4808/618/22
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.,

секретаря Працун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Керніцького І.І. у м. Долина, у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ТзДВ «Експрес Страхування» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ТзДВ «Експрес Страхування» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.19.2461471, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 строком дії з 07 травня 2019 року по 06 травня 2025 року, страхова сума 544824,00 грн.

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 близько 16:35 год в с. Княжолука, а/д Н-10, керуючи автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_3 кузов № НОМЕР_4 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався назустріч, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустила зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказане підтверджується постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2019 року (справа № 343/2444/19).

Відповідно до звіту № 3618/19, складеного ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля «Кіа Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 становить 448015,56 грн, а вартість відновлювального ремонту - 574 421,77 грн.

Страхувальник ОСОБА_2 розпорядився належним йому страховим відшкодуванням та заявив про необхідність перерахування належного йому страхового відшкодування в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Згідно зі страховим актом № 3.19.3343-1 від 23 січня 2020 року страхове відшкодування було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» у розмірі 143846,49 грн. Відповідно до страхового акта № .19.3343-2 від 27 січня 2020 року страхове відшкодування було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» у розмірі 117 692,59 грн. Всього було виплачено 261539,08 грн.

Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_5 кузов № НОМЕР_4 , станом на 25 листопада 2019 року застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АО/05961290, ліміт відповідальності 100000,00 грн, франшиза 0,00 грн.

Отже, ТзДВ «Експрес Страхування» набуло право на відшкодування коштів, сплачених за договором майнового страхування внаслідок настання страхового випадку, шляхом їх відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС», як особою, відповідальною за спричинені збитки під час експлуатації автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_5 кузов № НОМЕР_4 .

Однак, ані ОСОБА_1 як особа, що безпосередньо відповідає за завдані збитки, ані ПрАТ «СГ «ТАС» як страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано цивільну-правову відповідальність, добровільно збитки не відшкодували.

Враховуючи викладене, ТзДВ «Експрес Страхування» просило стягнути з ОСОБА_1 відшкодування в розмірі 161539,08 грн, 2523,09 грн судового збору та інші судові витрати; з ПАТ «СГ «ТАС» відшкодування в розмірі 100000,00 грн, 1500,00 грн судового збору та інші судові витрати (а.с. 1-11, том 1).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року із урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 12 квітня 2022 року позов ТзДВ «Експрес Страхування» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзДВ «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 161539,08 грн, 2523,09 грн судового збору.

Стягнуто з ПАТ «СГ «ТАС» на користь ТзДВ «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 100000,00 грн, 1500,00 грн судового збору .

Стягнуто із ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 на користь ТзДВ «Експрес страхування» по 6250,00 грн витрат на правову допомогу з кожного (а.с. 176-181, 206, том 1).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Зокрема, апелянтка вказує на те, що на час вчинення ДТП її цивільно-правова відповідальність як власника транспортного засобу була застрахована, а тому недоплачена позивачу сума страхового відшкодування повинна відшкодуватись саме страховою компанією.

Крім того, апелянтка вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ТзДВ «Експрес страхування» мало право на звернення до суду із даним позовом, оскільки товариство пропустило річний строк для подання заяви про страхове відшкодування, як того вимагає п. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також зазначає, що посилання суду на відсутність заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу є недопустимим, оскільки у своєму відзиві на позовну заяву вона зазначала про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, тобто, у тому числі, і щодо задоволення вимоги про стягнення із неї вказаних витрат.

Апелянтка вказує й на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що ОСОБА_2 уже звертався до неї із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Судом закрито провадження у зазначеній справі на підставі заяви ОСОБА_2 про відмову від позову. При цьому, останній отримав від неї кошти у сумі 10000 грн на відшкодування заподіяної нею шкоди, що підтверджується відповідною розпискою. А тому, зазначене свідчить, що застрахована особа вже скористалася своїм правом на відшкодування шкоди, що безпідставно залишив поза увагою суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТзДВ «Експрес страхування» в повному обсязі (а.с. 185-198, том 1).

ПАТ «СГ «ТАС» також подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповноту з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, товариство вказує на те, що позивач пропустив річний термін на звернення із заявою про страхове відшкодування, тому в силу вимог пункту 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має права на отримання страхового відшкодування. Зазначене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 червня 2018 року, яка не була врахована судом першої інстанції.

Крім того, ПАТ «СГ «ТАС» вказує на порушення судом норм процесуального права, зокрема статті 20, 186, 255 ЦПК України, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Також апелянт зауважує, що у разі визнання транспортного засобу фізично знищеним, відшкодуванню підлягає оцінена відповідно до законодавства різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, лише за умови своєчасного звернення із заявою про страхове відшкодування.

Апелянт також вважає безпідставним стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки останнім не додано до позовної заяви договір про надання правової допомоги з передбаченим порядком сплати гонорару адвокату та не зазначено детальний опис робіт. Крім того, позивачем не долучено видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату, а судом не встановлено й не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правову допомогу (їх оплату).

З вказаних підстав, ПАТ «СГ «ТАС» просить рішення суду в частині стягнення із нього на користь ТзДВ «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 100000 грн, судового збору в розмірі 1500 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 6250 грн скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с. 1-3, том 2).

ТзДВ «Експрес Страхування» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому доводи її скарги заперечило, вважаючи їх безпідставними. Вказало, що доводи апеляційної скарги щодо відшкодування ОСОБА_1 . ОСОБА_2 компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог, оскільки ним сплачено повну вартість пошкодженого майна.

Крім того, вважає, що суд правомірно стягнув із апелянтки витрати на правову допомогу, оскільки такі були реально ними понесені, представник товариства тричі з`являвся у судове засідання, витрачав час на збирання доказів, написання позову, відповіді на відзив, неодноразово подавав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ТзДВ «Експрес Страхування» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Інші учасники своїм правом на подання відзиву на апеляційні скарги не скористалися, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді у суді, а наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість вирішення спору по суті за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що довідкою № 715521 про дорожньо-транспортну пригоду підтверджується, що 25 листопада 2019 року о 16:35 год в с.Княжолука на а/д Н-10 Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига сталася ДТП - лобове зіткнення транспортних засобів. Учасниками ДТП є: т/з Kia Sportege, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , страховий сертифікат «Зелена карта», виданий ТзДВ «Експрес Страхування» та т/з Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , страховий сертифікат «Зелена карта», виданий АТ СГ «ТАС» (а.с.26, том 1).

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн судового збору (а.с. 27-28, том 1).

Згідно із полісом серії АО № 005961290, діючим на 25 листопада 2019 року, транспортний засіб - автомобіль марки «Fiat Doblo», державний номер - НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 , застрахований в АТ «СГ «ТАС» (приватне). Ліміт за шкоду майну - 100000 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 200000 грн (а.с. 56, том 1).

За договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.19.2461471 від 03 травня 2019 року, укладеним між ТДВ «Експрес Страхування» (страховик), ОСОБА_2 (страхувальник) та ПАТ «Державний ощадний банк України» (вигодонабувач), застраховано транспортний засіб марки «Kia», модель «Sportаge», державний номер - НОМЕР_1 з 07 травня 2019 року по 06 травня 2025 року. (а.с.19, 20-22, том 1).

Згідно з п.п. 9.17, 9.14.1 частини Б Договору № 202.19.2461471 в разі повної конструктивної загибелі ТЗ та/або ДО (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70% ринкової (дійсної) вартості на момент настання страхового випадку) Страховик проводить виплату страхового відшкодування: у випадку, якщо страхова сума ТЗ та/або ДО дорівнює ринковій (дійсній) вартості ТЗ та/або ДО на дату укладання Договору: у розмірі ринкової (дійсної) вартості ТЗ та/або ДО на момент настання страхового випадку, з вирахуванням встановленої франшизи, залишкової вартості ТЗ. При цьому ТЗ залишається у власності Страхувальника.

Відповідно до п. 6.6 частини Б Договору № 202.19.2461471 розмір безумовної франшизи у випадку повної конструктивної загибелі ТЗ визначається в розмірі франшизі за страховим випадком, що призвів до повної конструктивної загибелі ТЗ. Згідно з п. 8 частини «А» Договору № 202.19.2461471 безумовна франшиза по ризику ДТП становить 2% від страхової суми.

Згідно з п. 9.18 частини Б даного договору залишкова вартість ТЗ визначається на вибір Страховика: шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків, що документально підтверджується (зокрема, але не обмежуючись, он¬лайн (Інтернет) аукціоном з продажу автомобілів) або шляхом експертної оцінки. При цьому Страховик має пріоритетне право оцінки вартості залишків застрахованого ТЗ, пошкодженого внаслідок страхового випадку, шляхом виставлення відповідної пропозиції щодо продажу ТЗ на онлайн аукціоні та будь-яким іншим шляхом, що не суперечить законодавству України. У разі незгоди Страхувальника або інших зацікавлених сторін із рішенням Страховика, Страховик здійснює виплат у страхового відшкодування із розрахунку на дані, зафіксовані найбільш вигідною пропозицією он-лайн аукціону. З дати прийняття рішення про оголошення ТЗ до он-лайн аукціону, Страховик протягом 7 (семи) робочих днів приймає та досліджує пропозиції потенційних покупців та, ґрунтуючись на найбільш вигідній пропозиції, здійснює розрахунок страхового відшкодування.

26 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із повідомленням про подію (ДТП) від страхувальника по договору КАСКО № 202.19.2461471 від 03 травня 2019 року (а.с.50, том 1).

Згідно зі звітом № 3618/19 про оцінку автомобіля, складеним ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля Кіа Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 448015,56 ґрн, а вартість відновлювального ремонту складає 574421,77 грн. Однак, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля відповідно проводити відновлювальні ремонтні роботи автомобіля економічно не доцільно, то вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля дорівнює дійсній (ринковій) вартості автомобіля (а.с. 29-31, том 1).

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) платформи AUTOonline компанії Audatex, найвища пропозиція за залишки автомобіля Кіа Sportage, 2019 року реєстрації, становить 175580,00 грн (а.с. 48-49, том 1).

15 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати належне йому страхове відшкодування в рахунок погашення кредитної заборгованості в ПАТ «Державний ощадний банк України» за вирахуванням безумовної франшизи в розмірі 10896 грн (а.с. 51, том 1).

Згідно зі страховими актами від 23 січня 2020 року № 3.19.3343-1 та № 3.19.3343-1, платіжними дорученнями від 23 січня 2020 року № ЦО00505 та від 27 січня 2020 року № ЦО00537, ТДВ «Експрес Страхування» виплатило ПАТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування за договором № 202.19.2461471 від 03 травня 2019 року ОСОБА_2 на суму 143846,49 грн та 117692,59 грн (а.с. 53-55, том 1).

20 травня 2021 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося із заявою до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, внаслідок ДТП, яка сталася з її вини 25 листопада 2019 року. Товариство повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до умов Договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 261539,08 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № ЦО00505 від 23 січня 2020 року та № ЦО00537 від 27 січня 2021 року (а.с. 58, том 1).

04 червня 2021 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося із заявою до ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування збитків у розмірі 261539,08 грн, внаслідок ДТП за участю ОСОБА_1 (а.с. 59, том 1).

ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» на підставі п. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 60, том 1).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ПАТ «СГ «ТАС» на користь ТДВ «Експрес Страхування» відшкодування в розмірі 100000,00 грн, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , власниці автомобіля Fiat Doblo, застрахована у ПАТ «СГ «ТАС», то вказане товариство є відповідальним за спричинені збитки під час експлуатації вказаного автомобіля в межах страхового відшкодування.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів, а тому при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, правового статусу суб`єкта звернення та відповідний статус учасників справи.

Отже, судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Разом із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний чинник.

Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (стаття 20 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Тобто страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вирішуючи питання щодо юрисдикційності спору у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір між двома господарюючими суб`єктами (страховими компаніями) повинен бути вирішений за правилами іншого судочинства (господарського).

Отже, розглядаючи позовні вимоги ТДВ «Експрес Страхування» до ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення коштів, в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не звернув належної уваги на те, що правовідносини в частині вказаних позовних вимог виникли між двома господарюючими суб`єктами, а тому такі необхідно розглядати в порядку господарського судочинства.

Згідно з частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, наявні підстави для закриття провадження у справі в частині вимог ТДВ «Експрес Страхування» до ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення коштів, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка оскаржувала рішення суду першої інстанції в цілому та просила відмовити у задоволенні позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування» повністю та ПАТ «Страхова група «ТАС», яке оскаржувало рішення лише в частині вирішення позовних вимог щодо нього, необхідно задоволити частково.

Що стосується позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 вказала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказане передбачає, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, однак, у разі якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то обов`язок з відшкодування шкоди також покладається на страхувальника.

Судом першої інстанції встановлено факт ДТП, у вчиненні якої ОСОБА_1 визнаною винуватою. Згідно зі звітом № 3618/19 про оцінку автомобіля, складеним ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля, належного ОСОБА_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП перевищує його ринкову вартість, а відтак ремонтні роботи автомобіля є економічно недоцільними.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Установивши, що ремонт пошкодженого автомобіля є економічно недоцільним, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована лише на суму 100000 грн, а позивачем понесено витрати з відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП у розмірі 261539,08 грн, суд першої інстанції, зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» різниці між розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (161539,08 грн).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо пропуску ТДВ «Експрес Страхування» річного строку для подання заяви про страхове відшкодування, як того вимагає п. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто вказана норма передбачає обов`язок потерпілого, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, вчинити певні активні дії, які би свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. При цьому, закон пов`язує активні дії потерпілого, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку.

Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18)).

ОСОБА_2 , будучи потерпілим, із повідомленням про ДТП звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» у межах річного строку з моменту вчинення ДТП, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 50, том 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_2 уже звертався до неї із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та провадження за яким було закрито, у зв`язку з відмовою останнього від позову, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не впливають на право ТДВ «Експрес Страхування» на отримання відшкодування, виплаченого за договором добровільного страхування.

Як вбачається з матеріалів витребуваної апеляційним судом цивільної справи № 343/471/20, судом розглядалася справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 194089,33 грн, спричиненої внаслідок ДТП 25 листопада 2019 року. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року судом було прийнято відмову від позову ОСОБА_2 та закрито провадження у справі. Зазначення в ухвалі про вирішення спору в добровільному порядку у зв`язку з відшкодуванням позивачу завданої шкоди не вказує на складові відшкодування. Наявність у справі копії розписки про отримання ОСОБА_2 10000 грн також не вказує на відшкодування сум, які є предметом даного позову, оскільки останнім в наведеній справі було заявлено вимоги про стягнення різниці вартості купленого ним автомобіля та сумою страхового відшкодування, франшизи, сплаченого страхового платежу, сплачених процентів та коштів на оплату збору в сумі 174089,33 грн та моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставного стягнення із неї на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6250 грн.

Так, відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як установлено з матеріалів справи, адвокат Беляєв Ю.Л. та ТДВ «Експрес Страхування» (клієнт) 23 грудня 2020 року уклали договір про надання правової допомоги № 412/21, за яким клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту правові послуги в обсязі та на умовах, визначених договором та вказівками клієнта, а клієнт зобов`язався сплатити адвокату винагороду за надання правової допомоги (а.с. 16, том 1).

Суд першої інстанції, врахувавши відсутність заперечень сторони відповідачів щодо розміру витрат на правову допомогу чи щодо зменшення даного розміру, дійшов висновку щодо стягнення із ОСОБА_1 6500 грн. Такий висновок апеляційний суд вважає обґрунтованим, оскільки участь адвоката підтверджена матеріалами справи, а право на відшкодування виникає і у випадку очікуваних витрат.

Посилання апелянтки на те, що у відзиві на позовну заяву вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема, і в задоволенні стягненні витрат на професійну правничу допомогу, не можна вважати клопотанням про неспівмірність таких витрат зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Інших заперечень нею не подано.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційний суд дійшов переконання, що рішення суду в частині позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення суду про стягнення із неї коштів на користь позивача необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду у вказаній частині - без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задоволити частково.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення коштів скасувати, провадження у цій частині закрити.

Роз`яснити Товариству з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», що розгляд справи в цій частині віднесено до юрисдикції господарського суду.

Рішення суду в частині позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта