2-о/465/218/22
У х в а л а

про залишення без руху

"07" жовтня 2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Франківського відділу ДРАЦС у м.Львові ЗМУМЮ про встановлення факту смерті особи-

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи.

При зверненні до суду заявник судовий збір не сплатила та додала заяву про звільнення від сплати судового збору

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.10.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Так, ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За змістом норм ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення не будь-яких фактів, а лише фактів, які мають юридичне значення, тобто тих фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч.3 ст.175 ЦПК України заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відтак, по справі встановлено, що заява не відповідає вищевказаним вимогам, тобто містить в собі наступні недоліки, а саме заявником не вказано:

1.повне найменування заінтересованої особи,ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

2.попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

3.підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4.щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

5.з якою метою заявник просить встановити факт.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

В порушення цих вимог, заявником не додано до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та в розмірі.

Аналіз положень ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

- особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Аналізуючи положення п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід дійти висновку, що законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідність у встановленні якого виникла внаслідок: 1) вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій; 2) загибелі; 3) поранення; 4) перебування в полоні; 5) незаконного позбавлення волі або викрадення; 6) порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В свою чергу, вище перелічені обставини, виникли внаслідок: 1) збройної агресії, 2) збройного конфлікту, 3) тимчасової окупації території України, 4) надзвичайної ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджені судом як факт, що має юридичне значення.

Проте, як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту смерті, ОСОБА_2 померла з природніх причин, тобто біологічних.

Таким чином, сама по собі смерть особи на тимчасово окупованій території, не звільняє заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому заявник має надати до суду оригінал доказу про сплату судового збору в розмірі 496,20 гривень.

Суд також відзначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Кунерт проти Польщі» (заява № 8981/14), право на суд не є абсолютним. Воно може підлягати обмеженням, що допускаються, оскільки право на доступ за своєю природою вимагає регулювання державою. Водночас суд не вважає вимогу про сплату судового збору в даній ситуації надмірним формалізмом, оскільки за логікою законодавця, пільги щодо сплати судового збору встановлювались для осіб, які зазнали негативних факторів збройної агресії, окупації території України (перебування в полоні, зникнення без вісти, викрадення, вимушеного переселення тощо).

Так, заявнику необхідно сплати судовий збір у розмірі 496,20 гривень за наступними реквізитами: рахунок №UA0013953, отримувач: ГУК Львів/Франківський р-н/22030101, код ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат), код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір(Державна судова адміністрації України, 050).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, приходжу до переконання, що вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання належним чином оформленої заяви, а також подання такої копії для заінтересованої особи, яка буде містити дату та підпис заявника із значенням вищевказаних відомостей.

Крім цього, заявнику слід додати до заяви документ про доплату судового збору у розмірі 496,20 гривень.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 10, 95, 175, 177, 185, 260, 261, 293, 294, 318, 353, 355 ЦПК України -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Франківського відділу ДРАЦС у м.Львові ЗМУМЮ про встановлення факту смерті особи- залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Мартинишин М.О.