Справа № 159/2985/22
Провадження № 2/159/1025/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

із участю секретаря судового засідання Панечко К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , спадкоємцями після смерті якої були її чоловік ОСОБА_3 , який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління спадковим майном та син ОСОБА_4 .

Як зазначає позивач, після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , спадщину не прийняв та не оформив спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , спадкоємцем після смерті якого за законом є внучка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом спільного, постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Позивач стверджує, що померла ОСОБА_2 , була включена в список осіб, що мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Золотий Колос» в розмірі 2,26 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом серії ВЛ № 0087475, зареєстрованого за № 143, проте позивач не може оформити спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів, а саме сертифікатів на земельну частку пай, оскільки такі не видавались за життя спадкодавця та позивач не має змоги отримати їх в подальшому.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Золотий Колос» Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0087475 від 25 грудня 1996 року, зареєстрований за № 143, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача по справі в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду попередньо надійшла заява від представника відповідача, згідно якої Поворська сільська рада Ковельського району Волинської області проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог заявлених позивачем у повному обсязі, перевіривши наявність законних підстав для задоволення позову, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно списку членів КСП «Золотий колос», що мають право на земельну частку (пай), ОСОБА_2 , була включена до вказаного списку осіб, що мають право на земельну частку пай за № 143, розмір частки (пай) якої становить 2,26 умовних кадастрових гектарів.

Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 03 листопада 2021 року № 163.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на адвокатський запит від 27 липня 2022 року вих. № 3-0.333-395/14-22, судом встановлено, що ОСОБА_2 , отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0087475, виданий 25 грудня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 жовтня 2021 року. Після смерті ОСОБА_2 , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 69756426 від 16 серпня 2022 року, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до довідки, виданої Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 11 березня 2022 року вих. № 321, ОСОБА_2 , по день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, разом з нею постійно, по день смерті, проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1946 року, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 0 від 30 грудня 2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 жовтня 2021 року. Після смерті ОСОБА_3 , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 69756452 від 16 серпня 2022 року, спадкова справа не заводилась.

На момент смерті ОСОБА_3 , з останнім проживала та була зареєстрована ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 11 березня 2022 року вих. № 321.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого від 15 червня 1956 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_3 , та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого від 10 липня 1982 року.

На підставі долученого до позовної заяви свідоцтва про одруження, судом встановлено, що 22 червня 2002 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 22 червня 2002 року зроблено запис № 2.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Пунктом 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (діючого на момент смерті ОСОБА_2 ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Якщо позивач у шестимісячний строк вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 , вступив в володіння спадковим майном, у масу якого входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Золотий Колос».

За час життя ОСОБА_3 , належним чином не здійснив оформлення спадщини та станом на момент смерті, за останнім не було офіційно зареєстровано право на спірну земельну частку (пай).

Проте, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , ввійшли всі права що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Золотий Колос».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , разом із ним була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 , та враховуючи відсутність заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , належним чином прийняла спадщину та є спадкоємцем усіх прав, що належали ОСОБА_3 , на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Золотий Колос».

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону .

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

За таких умов, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог та наявність усіх законних підстав для ОСОБА_1 , спадкувати майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з огляду на усі встановлені раніше факти родинних зв`язків, складу спадкової маси та належність обраного способу судового захисту, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з дійсних обставин справи та визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Золотий Колос» Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах, яка належала на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0087475 від 25 грудня 1996 року, зареєстрований за № 143 виданого на ім`я ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, згідно квитанції № 7866-1828/9927-7254 від 01 серпня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Поворська сільська рада Ковельського району Волинської області, , адреса реєстрації юридичної особи: Волинська обл., Ковельський район, с. Поворськ, вул. Київська, 39.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН