Справа № 755/1243/21
Провадження №2/755/1008/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Друга Київська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві, 13.09.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки - ОСОБА_5 . Спадковим майном після смерті останнього є Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач не могла отямитись після смерті сина, дуже погано себе почувала, є дитиною війни і має похилий вік. За вказаних обставин остання не подала заяву про прийняття спадщини, хоча фактично прийняла спадщину оскільки постійно проживала разом із померлим, вела спільне господарство та сплачувала комунальні платежі. При цьому, згідно ст. 1241 ЦК України позивачка має право на обов`язкову частку у спадщині.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Друга Київська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

04 та 10 лютого 2021 року до суду від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожного окремо, до суду надійшли заяви аналогічного змісту, у яких позовні вимоги визнають та просять розглянути справу у їх відсутність.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2021 судом за клопотанням сторони позивача витребувано у Другій київській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.03.2021 на виконання ухвали від 01.03.2021 до суду надійшла копія матеріалів спадкової справи № 576/2018.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2021 судом за клопотанням сторони позивача до участі в справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_4 . Останній роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали суду від 17.05.2021, а також усі інші повідомлення, співвідповідач ОСОБА_4 , не отримала, а конверти повернулися до суду з відмітками поштового відділення - за закінченням терміну зберігання.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2022 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Друга Київська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.08.2018 видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на Ѕ частини квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , що належала останньому на підставі договору дарування частини квартири від 26 березня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №2483, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковирзіною С.П.

За матеріалами спадкової справи убачається, що за життя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склав заповіт, за яким: «все своє майно, де б воно не було, та з чого воно б не складалося, і взагалі все, що мені належатиме на день смерті і на що я за законом матиму право я заповідаю: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у рівних долях кожному».

Також із матеріалів спадкової справи судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого записані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , відповідно, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 08.05.1964 видане Подольським бюро РАЦС.

03.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

03.12.2020 постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О..Д. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її сина - ОСОБА_5 , у зв`язку із пропущенням останньою строку на прийняття спадщини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті

Згідно з ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.

Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України).

Позивачка зверталася до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй відмовлено через пропуск строку прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини через тривалі розлади здоров`я, що мали психоемоційний характер після смерті сина - ОСОБА_5 .

Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вказані обставини, що стали підставою для пропуску ОСОБА_1 встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим, визначити позивачці - ОСОБА_1 додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Друга Київська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_5 ), третя особа: Друга Київська нотаріальна контора (м. Київ вул. Саксаганського, 45) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві, 13.09.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: