КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 755/10384/17

03 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 401/55/08-А від 09 квітня 2008 року у розмірі 240 203,89 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 603,06 грн., а всього 243 806,95 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 31 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м . Києва з заявою пор перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року задоволено.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року скасовано. Призначено справу до розгляду 03 червня 2021 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за Договором кредиту №401/55/08-А від 09.04.2008 року у розмірі 240203,89 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3603,06 грн., а всього 243806,95 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 25 серпня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року з тих підстав, що копію оскаржуваного рішення суду не було направлено, вказана копія рішення була отримана його представником лише 05 серпня 2022 року в приміщенні суду.

Вказує, що впродовж тривалого часу після останнього судового засідання 07 жовтня 2021 року він не отримував СМС-повідомлення про дату і час наступного засідання суду, періодично перевіряв в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявність нового рішення у справі. Такого рішення протягом двох місяців апелянт не знаходив, що утвердило його у думці про необхідність зачекати.

З огляду на вище викладене, просив суд поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було постановлене 07 жовтня 2021 року, дата складання повного тексту рішення не зазначена. Відповідно до протоколу судового засідання від 07 жовтня 2021 року в судове засідання повторно не з`явились учасники процесу, про дату та час проведення судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином (а.с. 240).

З супровідного листа Дніпровського районного суду м. Києва вбачається, що 07 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку відповідачу ОСОБА_1 була направлена копія оскаржуваного рішення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року було оприлюднене 14 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року було подано відповідачем лише 25 серпня 2022 року, тобто, з пропуском встановленого строку на подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 не наводить обставин, які перешкоджали йому отримати копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року протягом встановленого строку для подання апеляційної скарги. В матеріалах справи відсутні докази того, що апелянт з 07 жовтня 2021 року звертався до суду першої інстанції з заявою про отримання копії оскаржуваного рішення. В матеріалах справа є заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Полинько Олександра Анатолійовича від 03 червня 2021 року в якій представник просив суд першої інстанції розглядати справу 07.10.2021 року без участі відповідача та його представника.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що зазначені апелянтом причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року не є поважними .

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення, визначеного в ст. 354 ЦПК України, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору за поданння апеляційної скарги на рішення суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

До апеляційної скарги відповідач долучив копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження N 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі N 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 490/8128/17 (провадження№ К/9901/166/18, К/9901/30220/18)".

ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі за позовом банку про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором . Отже, предмет розгляду у цій справі не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, а тому ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у порядку та розмірі, визначених Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної на рішення суду, а саме 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даною позовною заявою сума судового збору, яка підлягала сплаті становила 3 603,06 грн.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року становить 5 040 грн. 59 коп. (3 603,06 грн. * 150 %).

За наведених обставин суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення, визначеного в ст. 354 ЦПК України, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, а також документу про сплату судового збору на суму 5 040 грн. 59 коп. за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: