Справа №295/8563/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складi:

головуючого суддi Перекупка І.Г.,

при секретарi Конончук Ю.О.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в приміщені Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Царіцина Ірина Сергіївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Царіциної І.С. про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що вона, являється донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та все своє життя проживали у будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок, позначений на плані літ. «А», загальною площею - 71,4 кв. м., житловою площею - 34,2 кв. м., до будинку належать будівлі позначені на плані літ. «Б»- сарай, літ. «У» - туалет, № 1-2 - огорожа та №1 - колодязь, дані вказані згідно технічного паспорту. Згідно зі звітом про оцінку нерухомого майна, виконаного ПП «Бюро оцінки «Фенікс», вартість спадкового майна становить 321 943 грн. 00 коп.

Відповідно до листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 127 від 28 лютого 2020 р., вказаний житловий будинок належав батьковій бабі, ОСОБА_1 прабабі, ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності виданого 10 жовтня 1983 р. Другою Житомирською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 2-3510 взамін втраченого свідоцтва виданого 17 березня 1977 р. Оскільки дублікат свідоцтва про право власності було видано після смерті власниці, це дає підстави вважати, що батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 все ж таки вступив в управління та володіння спадковим майном.

За життя ОСОБА_2 не встиг оформити спадщину після своїх спадкодавців, проте спадщину прийняв, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном; фактично проживав зі своєю сім`єю у будинку, який залишився після його рідних та мав оригінали дозвільних документів на початок будівництва, будівництво та технічну документацію на вищевказаний будинок.

У 2022 р., вона, ОСОБА_1 вирішила оформити право власності шляхом спадкування на вище вказаний житловий будинок та звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Царициної Ірини Сергіївни, проте отримала відмову у зв`язку з тим, що «…відповідно до вищезгаданих документів встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого 10.10.1983 р. Другою житомирською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3510.Однак, документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок та документи, які підтверджують родинні відносини між померлими, спадкоємцем не надані…»

Просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , позначений на плані літ. «А», загальною площею - 71,4 кв. м., житловою площею - 34,2 кв. м., та належні до нього господарські будівлі позначені на плані літ. «Б»-сарай, літ. «У» - туалет, № 1-2 - огорожа та № 1-колодязь.

До судового засідання позивачка не з`явилася про день та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про слухання справи без його участі, наполягав на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про слухання справи без його участі, при винесені рішення покладався на розсуд суду.

Третя особа, нотаріус Царіцина І.С. до судового засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлений належним чином, направила до суду заяву про слухання справи без її участі, наполягала на задоволені позовних вимог.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Повно, всебічно та об`єктивно встановивши всі обставини справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності - достатності та взаємозв`язку, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 являється донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6-11).

Згідно Будинкової книги та Технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 . Житловий будинок, позначений на плані літ. «А», загальною площею -71,4 кв. м., житловою площею - 34,2 кв. м., до будинку належать будівлі позначені на плані літ. «Б»-сарай, літ. «У»-туалет, № 1-2-огорожа та № 1-колодязь, позивачка ОСОБА_1 все своє життя проживала у вище вказаному будинку зі своїми батьками. (а. с. 12-16).

Згідно зі звітом про оцінку нерухомого майна, виконаного ПП «Бюро оцінки «Фенікс», вартість спадкового майна становить 321 943,00 грн. (а. с. 23-26).

Відповідно до листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 127 від 28 лютого 2020 р., вказаний житловий будинок належав батьковій бабі, ОСОБА_1 прабабі, ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності виданого 10 жовтня 1983 р. Другою Житомирською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 2-3510 взамін втраченого свідоцтва виданого 17 березня 1977 р. Оскільки дублікат свідоцтва про право власності було видано після смерті власниці, це дає підстави вважати, що батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 все ж таки вступив в управління та володіння спадковим майном.

Зі змісту постанови приватного нотаріуса Царіциної І.С. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.08.2022 р. свідчить, що «…відповідно до вищезгаданих документів встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого 10.10.1983 р. Другою житомирською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3510.Однак, документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок та документи, які підтверджують родинні відносини між померлими, спадкоємцем не надані…». (а. с. 27).

Суд звертає увагу, що згідно з Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Цивільного і Цивільного процесуального кодексів Української РСР» від 09.12.1963 р. № 1990-06 Цивільний кодекс Української РСР застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 01 січня 1964 року.

Батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому правовідносини щодо прийняття спадщини після нього регулюються ЦК УРСР.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР, ст. ст.328, 1216 ЦК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 18, 23, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Царіцина Ірина Сергіївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , позначений на плані літ. «А», загальною площею -71,4 кв. м., житловою площею- 34,2 кв. м., та належні до нього господарські будівлі позначені на плані літ. «Б»- сарай, літ. «У»-туалет, № 1-2 - огорожа та №1-колодязь.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьс - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі пододання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка