ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6966/22 Справа № 216/7397/21 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року, ухваленого суддею Кузнецовим Р.О. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, (відомості про дата складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по аліментам.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з з 26.12.2008 по 26.10.2010 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до рішення Старобільського районного суду від 26.10.2010 шлюб був розірваний та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.06.2010 до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Старобільського районного суду від 06.06.2018 збільшено мінімальний розмір аліментів на утримання сина до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 22.11.2017.

Згідно з розрахунком державного виконавця Радомишльського районного відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в рамках виконавчого провадження №383334188, станом на 21.11.2017 заборгованість по аліментам складає 15089,80 грн.

Згідно з розрахунком державного виконавця Радомишльського районного відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в рамках виконавчого провадження №60162662 заборгованість по аліментам складає 2664,41 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд: стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженню №383334188 за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 у розмірі 36 668,21 грн, а також стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженню №60162662 за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 у розмірі 6356,47 грн.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по аліментах задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 в сумі 2664,41 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні сорок одна копійка).

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення її позовних вимог.

При цьому, позивач зазначає, що по виконавчому провадженню №383334188, станом на 21.11.2017 утворилась заборгованість по аліментам, яка складає 15089,80 грн., що підтверджено розрахунком державного виконавця Радомишльського районного відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Вказує, що рішенням Старобільського районного суду від 06.06.2018 збільшено мінімальний розмір аліментів на утримання сина до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 22.11.2017, також ухвалено відкликати виконавчий лист за попереднім рішенням №2-1786/10. На підставі цього 27.06.2019 Радомишльським районним відділом Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №383334188 та станом на 21.11.2017 зафіксована заборгованість по сплаті аліментів в сумі 15089,80 грн.

02.10.2019 Радомишльським районним відділом Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження №60162662 (підстава виконавчий лист №2/431/164/18 від 29.08.2019).

Скаржник зазначає, що після 21.11.2017 Радомишльським районним відділом Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) не було проведено відповідних дій щодо перенесення чи зарахування заборгованості в сумі в сумі 15089,80 грн. несплаченої по виконавчому провадженню №383334188.

З 22.11.2017 подальше нарахування аліментів відбувалось окремо від початку. Крім того в розрахунках державного виконавця зазначено, що відповідач не сплачував аліменти за період з серпня 2017 року по січень 2018, а сплата аліментів з лютого 2018 зараховувалась як сплата поточних аліментів по виконавчому провадженню №60162662, а не як сплата в рахунок погашення боргу по ВП №383334188. Окремо зазначає, що відповідач з 21.11.2017 не сплатив заборгованость по сплаті аліментів в сумі 15 089,90 грн.

Наголошує на тому, що існує заборгованість станом на 21.11.2017 по ВП №383334188 в сумі 15 089,90 грн. та заборгованість станом з 22.11.2017 по 31.08.2021 по ВП №60162662 в розмірі 2664,41 грн. і загальна сума заборгованості по аліментам становить 17 754,21 грн.

Позивач вказує, що відповідачем розрахунки державного виконавця не спростовані.

Вказує, що пеня нею розрахована наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% та на кількість днів прострочки, в якому виникла заборгованість, а загальна сума пені визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен місяць. Сума пені по несплаті аліментів по ВП №383334188 за період з 01 січня 2021 по 31 серпня 2021 становить 36 668,21 грн., а сума пені по несплаті аліментів по ВП №60162662 за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2021 року складає 6 356,47 грн. (розрахунки додані до апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу не подано

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг сторін, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 26.12.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №03 батьком дитини записаний відповідач у справі, а матір`ю записана позивач у справі.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26.10.2010 шлюб між сторонами розірвано.

Як видно з виконавчого листа, виданого Старобільським районним судом Луганської області 08.11.2010, з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.06.2010 до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Радомишльського районного відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в рамках виконавчого провадження №383334188 станом на 21.11.2017 заборгованість по аліментам складає 15089,80 грн.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06.06.2018 збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26.10.2010 та стягнуто з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2017 до повноліття дитини.

З розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Радомишльського районного відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в рамках виконавчого провадження №60162662 вбачається, що станом на серпень 2021 року заборгованість по аліментам складає 2664,41 грн.

Крім того, з вказаного розрахунку встановлено, що станом на 22.11.2017 сукупний розмір заборгованості становив 508,25 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості сторонами не оскаржений у порядку, встановленому Законом.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходив з того, що з розрахунком заборгованості по аліментам державного виконавця Радомишльського районного відділу Державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в рамках виконавчого провадження №60162662 встановлена заборгованість по аліментам станом на серпень 2021 року, яка складає 2664,41 грн., а за розрахунком пені, який надала позивач неустойка (пеня) по аліментам на утримання дитини за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 становить 6356,47 грн., тому з урахуванням того, що загальна сума заборгованості по аліментам становить є меншою від суми обрахованої пені, тому з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі, що дорівнює розміру заборгованості, а саме: 2664,41 грн.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з висновками суду першої інстанції та доводами сторони позивача викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Відповідно до ЗУ від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до положень статті 179 СК України аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Згіднно норм ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено,що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу (заробітної плати) платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року, на підставі частини першої ст.58 Конституції України має зворотню дію в часі. (Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18).

Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Згідно з формулою обрахування пені, визначеній у постанові Верховного суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, вказано наступне.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, формула є такою: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

При виплаті аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

До аналогічних висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616 цс 18).

Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Так, з розрахунку пені наданому суду першої і апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_1 видно, що остання нараховує пеню за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 на суму боргу по аліментам по ВП №383334188, яка була у відповідача станом на 21.11.2017 в сумі 15089,80 грн. множить цю суму на 243 дні прострочки та отримує суму 36 668,21 грн.

З розрахунку пені за прострочення сплати аліментів по ВП №60162662 позивач наводить наступні розрахункові дані: грудень 2021 сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2598,91 (період 01.01.2021 31.01.2021) кількість днів 31 пеня складає 805,66 грн.; січень 2021 сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2598,91 (період 01.02.2021 28.02.2021) кількість днів 28 пеня складає 727,97 грн.; лютий 2021 сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2600,91 (період 01.03.2021 31.03.2021) кількість днів 31 пеня складає 806,28 грн; березень 2021 - сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2601,91 (період 01.04.2021 30.04.2021) кількість днів 30 пеня складає 780,57 грн; квітень 2021 - сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2602,91(період 01.05.2021 31.05.2021) кількість днів 31 пеня складає 806,90 грн; травень 2021 року- сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2603,91(період 01.06.2021 30.06.2021) кількість днів 30 пеня складає 781,17 грн.; червень 2021 року сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2652,41 (період 01.07.2021 31.07.2021) кількість днів 31 пеня складає 822,25 грн.; липень 2021 року- сукупний залишок заборгованості на кінець місяця 2663,41(період 01.08.2021 31.08.2021) кількість днів 31 пеня складає 825,66 грн., що в підсумку складає 6 356,47 грн. (а.с.19,63 ).

Проте, колегія суддів не може погодитись з наведеним позивачем розрахунком пені, виходячи з наступного.

Вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в рамках виконавчого провадження №383334188 за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність заборгованості у цьому виконавчому провадженні у вказаний ОСОБА_1 період, тому суд на законних підставах відмовив у цій частині в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця по ВП №60162662 видно, що станом на 22 листопада 2017 року розмір заборгованості відповідача по аліментам становив 508,25 грн., а не 15 089,80 грн., як вказує позивач.

Окрім того, по ВП №60162662 позивач просить стягнути пеню за період з 01 січня 2021 по 31 серпня 2021 року.

Перевіривши наявний у справі розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП №60162662 виконаний державним виконавцем Маліневською Тамарою, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Так, у січні 2021 року сума аліментів, яка підлягала стягненню з платника аліментів становила 1197,5 грн. (стовпчик №4), боржником сплачено аліменти в розмірі 1250 грн. (стовпчик №5) переплата 52,5 грн. (стопчик №6); лютий 2021 року нарахована сума аліментів 1197,5 грн., сплачено боржником -1250 грн, переплата 52,5 грн.; березень 2021 року нарахована сума аліментів 1197,5 грн., сплачено боржником -1250 грн, переплата 52,5 грн.;квітень 2021 року нарахована сума аліментів 1197,5 грн., сплачено боржником -1250 грн, переплата 52,5 грн.; травень 2021 року, нарахована сума аліментів 1197,5 грн., сплачено боржником -1250 грн, переплата 52,5 грн.; червень 2021 року нарахована сума аліментів 1255 грн., сплачено боржником -1260 грн, переплата 5 грн.; липень 2021 року нарахована сума аліментів 1255 грн., сплачено боржником -1250 грн, недоплата 5 грн. (борг у цьому місяці);серпень 2021 року нарахована сума аліментів 1255 грн., сплачено боржником -1250 грн, недоплата 5 грн. (борг у цьому місяці).

Розрахунок заборгованості по аліментам виконаний державним виконавчем за наведений вище період з січня 2021 року по серпень 2021 року, як зазначено вище вказує на те, що у ці місяці платник аліментів платив аліменти, які йому присуджені в розмірах перевищуючих суму аліментів, зокрема у січні, лютому, березні, квітні, травні 2021 року платіж аліментів був вищім на 52 грн. ніж присуджено, у червні на 5 грн. більше, тоді, як у липні та серпні 2021 року боржником не було доплачено по 5 грн. від встановленої суми платежу аліментів.

Отже, у період (з січня 2021 по серпень 2021) за який позивач нарахувала пеню по ВП №60162662 платник аліментів, відповідач по справі сплачував визначений у рішені суду розмір аліментів, навіть переплачував суму аліментів, які підлягали сплаті, відповідно підстав нарахування пені у цей період немає, окрім нарахування пені у серпні 2021 року на 5 грн. недоплачених аліментів у липні 2021 року, та відповідно нарахування пені у вересні 2021 року на 5 грн. аліментів недоплачених у серпні 2021 року.

Розрахунок пені позивача у зазначений у позові період (з 01.01.2021 по 31.08.2021 включно) не відповідає порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів з наведених вище підстав, оскільки розрахунок пені повинен містити відомості несплачених аліментів за кожен місяць прострочення за кожним платежем окремо, тобто формула є такою: заборгованість за конкретний місяць помножена на кількість днів заборгованості та помножена на 1 відсоток, тоді, як у розрахунку позивача вказано сукупний розмір заборгованості який є у боржника та помножений на кількість днів у відповідному місяці року.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 , не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 року в сумі 2664,41 грн., а, згідно ч.1 ст.13, ч.1 ст.367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції, а також приймаючи до уваги принцип правової визначеності, як елемент верховенства права (стаття 8 Конституції України, пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України) щодо закріплення у законі недопустимості «змін до гіршого» (reformation in pejus), тобто погіршення правового становища особи, яка оскаржує рішення, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: