Справа № 136/567/22
провадження № 2/136/153/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач) з вимогами:

- встановити факт постійного проживання разом позивача з її матір`ю ОСОБА_2 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , в період з 2007 року до дня смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 , де позивач продовжує проживати по даний час;

- визнати за позивачем право власності по спадщині за законом на весь житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований по АДРЕСА_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , а після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований по АДРЕСА_2 . Позивач спадщину матері прийняла шляхом спільного проживання з нею по АДРЕСА_1 . Однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено з тих підстав, що вона невчасно звернулася до нотаріуса, а також за відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документа.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 09.05.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представником подано заяву про визнання позову та про розгляд справи без нього.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно зі свідоцтва про народження позивача, її матір`ю є ОСОБА_2 (а.с. 6), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). У зв`язку з укладення шлюбу з ОСОБА_3 , позивач отримала прізвище чоловіка. Мати позивач проживали разом по АДРЕСА_1 , з 2007 року до 15.12.2017, що підтверджується актом опиту сусідів за місцем такого проживання (а.с. 7,11) та довідкою Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради (а.с.10). Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради, за даними погосподарської книги №2 Зозівської сільської ради на 2016-2020 ОСОБА_2 є власником житлового будинку з усіма господарськими прибудовами, який розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,54 га (а.с. 8), а раніше таке підтверджувалося довідкою від Зозівської сільської ради (а.с. 9). Також у матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на згаданий будинок із описаними характеристиками (а.с. 12-16). За запит суду щодо витребування спадкової справи ОСОБА_2 було надано відповідь про те, що вона не заведена. Однак при зверненні до нотаріуса, позивачу було усно відмовлено з тих підстав, що вона невчасно звернулася до нотаріуса, а також за відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документа.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даній справі у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований по АДРЕСА_2 , як спадкове майно за законом як спадкоємця першої черги, після смерті матері ОСОБА_2 .

Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд зазначає наступне.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування факту постійного проживання разом позивача з її матір`ю ОСОБА_2 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , в період з 2007 року до дня смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 , де позивач продовжує проживати по даний час.

Крім того, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Представником відповідача було подано заяву про визнання позову.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем, як спадкоємцем першої черги доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини своєї матері.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, беручи до уваги обумовленість заявлених вимог настанням юридичних наслідків у вигляді можливості позивачу реалізувати свої спадкові права, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимоги про визнання за позивачем право власності по спадщині за законом на весь житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований по АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 258259, 263265, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом позивача з її матір`ю ОСОБА_2 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , в період з 2007 року до дня смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 , де позивач продовжує проживати по даний час.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по спадщині за законом на житловий будинок з господарськими прибудовами, розташований по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО