УХВАЛА

Справа № 495/7373/22

Номер провадження 2/495/2283/2022

03 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши позовну заяву Маразліївської сільської ради до Приватного підприємства «Топаз» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Маразліївської сільської ради звернувся 21 вересня 2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Топаз» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, прихожу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною позовною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 20 ГПК України визначає коло справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, до яких віднесено зокрема справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, норм діючого законодавства та практики його застосування, спори між юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства на підставі вимог, приписів та положень Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Верховний Суд України, розглянувши справу за позовом сільськогосподарського товариства до сільської ради про визнання права власності зазначив, що справа, яка є предметом перегляду, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. а відтак розгляд спору між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду. Також Суд вказав, що критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб`єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

За положеннями статті 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Маразліївська сільська рада звернулась з позовом до Приватного підприємства «Топаз» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки

Між тим, як було вище зазначено, положеннями господарського процесуального законодавства України передбачено, що відповідні спори між двома юридичними особами підлягають розгляду саме в порядку Господарського процесуального законодавства України, які в даному випадку заявлені позивачем в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшовдо висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі №495/7373/22 за позовом Маразліївської сільської ради до Приватного підприємства «Топаз» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що він має право звернутись із даним позовом до відповідного господарського суду за правилами положень ГПК України, в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 20 ГПК України, ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.186, ч.5 ст.186, ст.ст. 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Маразліївської сільської ради до Приватного підприємства «Топаз» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Надіслати копію ухвали представнику позивача.

Роз`яснити позивачу право звернутись з позовною заявою в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 03.10.2022 року.

Суддя: