Справа № 354/832/20
Провадження № 22-ц/4808/509/22
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Максюти І.О., Василишин Л.В.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника АТ КБ «Приват Банк» Власенка Артема Олександровича на заочне рішення Яремчанського міського суду від 11 січня 2022 року, ухвалене в складі судді Остап`юк М.В. в м. Яремчі у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк ( далі АТ КБ ПриватБанк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивовано тим, що 08 лютого 2008 року між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н шляхом підписанням заяви, згідно умов якого останній отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт у розмірі 1700 грн на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19 000 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позичальник підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та Витяг з «Тарифів». Крім того відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено будь-який розмір Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. В редакції Умов та Правил від 01 березня 2019 року сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181 -го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту в розмірі 86,4 % для картки «Універсальна» та 84% для картки «Універсальна голд». У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 13 серпня 2020 року виникла заборгованість в сумі 33 196,35 грн, з яких 25 290,28 грн заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 25 290,28 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 7 906,07 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії, яку просив стягнути з ОСОБА_1 та 2 102 грн судового збору на користь банку.

Заочним рішенням Яремчанського міського суду від 11 січня 2022 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.02.2008 року у розмірі 25 290, 28 грн за тілом кредиту та судовий збір в розмірі 1 601 грн 30 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник АК КБ «Приватбанк» Власенка А. О. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду в частині відмови у стягненні відсотків з ухваленням нового про задоволення позову в повному розмірі, посилаючись на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, з моменту підписання ОСОБА_1 заяви, між сторонами був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до запропонованого банком договору. Сторонами при укладенні кредитного договору від 08 лютого 2008 року досягнуті усі істотні умови договору. Банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит, проте останнім не повернуто вказаний кредит не сплачено відсотки за користування кредитом, тобто фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приват банк» не повернуті. Вказує, що в заяві-приєднання від 08 лютого 2008 року передбачена базова процентна ставка в розмірі 3% річних. Крім того, сторони узгодили процентну ставку в межах та поза межами пільгового періоду та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Частково задовольняючи позов АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та обігу по одержаній в банку картці, в тому числі шляхом часткового погашення кредиту, що свідчить про необхідність стягнення з позичальника на користь банку заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 25 290, 28 грн та прийшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача: 7 906, 07 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14).

На виконання умов договору ОСОБА_1 видано кредитну картку № НОМЕР_1 , термін дії до 12/11, пізніше кредитну картку № НОМЕР_2 , термін дії до 11/15 та кредитну картку № НОМЕР_3 , термін дії до 05/21(а.с.12).

Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1700 грн, який неодноразово змінювався, зокрема 01 липня 2018 року він був збільшений до 19 000,00 грн, а в останнє, 16 травня 2019 року зменшено до 0,00 гривень (а.с.13).

До кредитного договору Банк надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви позичальника, Витяг з Тарифів карт Банку «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/.

За розрахунком Банку станом на 13 серпня 2020 року у ОСОБА_1 за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 33 196,35 грн, з яких 25 290,28 грн заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 25 290,28 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 7906,07 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії(а.с.11).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Установивши обставини підписання ОСОБА_1 заяви від 08 лютого 2008 року, отримання ним кредитної картки № НОМЕР_4 та грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, часткового повернення суми кредиту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виникнення між сторонами кредитних відносин та відповідно виникнення у позичальника обов`язку повернути отриманий кредит.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зробила такий висновок про те, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів погодження сторонами умов щодо розміру відсотків за користування кредитом.

Разом з тим, не враховано, що на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі процентів за користування кредитними коштами, АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву від 08 лютого 2008 року, яка підписана позичальником ОСОБА_1 , де встановлено базову процентну ставку за користування кредитом - 3 % на місяць.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують використання позичальником кредитної картки «Універсальна» та погодження ним умов кредитування, з визначеним у розміром відсотків 3 % процентів на місяць.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухвалення нового рішення про задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по відсоткам за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08 лютого 2008 року у розмірі 7 906, 07 ( сім тисяч дев`ятсот шість) грн.

Згідно п.п.1,2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Власенка Олександра Вікторовича, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь банку 500, 70 ( п`ятсот ) грн судового збору за подання позовної заяви та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три ) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 2 189 грн.

Ціна позову в даній справі становить 33 196,28 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2393 грн*100=239300 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Власенка Артема Олександровича задовольнити. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 11 січня 2022 року в частині відмови у стягненні відсотків за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 08 лютого 2008 року скасувати та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08 лютого 2008 року у розмірі 7 906, 07 ( сім тисяч дев`ятсот шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 500, 70 ( п`ятсот ) грн судового збору за подання позовної заяви та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три ) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складено 23 травня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.О. Максюта

Л.В.Василишин