Справа № 466/3579/20 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/3718/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Львів

Справа № 466/3579/21

Провадження № 22ц/811/3718/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м.Львові 6 жовтня 2021 року у складі судді Едера П.Т. у справі за позовом ОСОБА_1 до Aкціонерного товариства «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут», про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

22 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд з цим позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, відмовлено у задоволенні позову.

5 березня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що в резолютивній частині рішення суду від 8 грудня 2020 року не вказано про вирішення вимоги, що в умовах механічного від`єднання газопостачання по АДРЕСА_1 з 30 листопада 2012 року заборгованість є незаконною та квитанції «Про абонента споживача газу ОСОБА_1 » є недійсними; зобов`язання керівників АТ «Львівгаз», ТОВ «ЛьвівгазЗбут» припинити зловживання монопольним становищем із підробленням незаконних квитанцій про постачання і споживання газу за вказаною адресою і наявності боргів у споживача ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 1 квітня 2021 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 9 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 1 квітня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 .

Додатковим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про визнання в умовах від`єднання газопостачання по АДРЕСА_1 з 2012 року незаконними та недійсними квитанції про заборгованість ОСОБА_1 як споживача газу та зобов`язання керівників АТ «Львівгаз» та ТзОВ «Львівгаз збут» припинити зловживання їх монопольним становищем із підробленням незаконних квитанцій про споживання та постачання газу по АДРЕСА_1 і наявності заборгованості у ОСОБА_1 відмовлено.

Додаткове рішення оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що не погоджується з рішенням та вважає, що має місце недоведеність фактичних обставин справи, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду викладених в рішенні фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що йому незаконно надано статус боржника, що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Вбачає причинно-наслідковий зв`язок між умисним підробленням незаконних квитанцій та перешкодами, створеними відповідачем шляхом поданням до суду заяви про порядок і спосіб виконання рішення, що робить неможливим виконання рішення суду. Рішенням суду у іншій справі встановлено, що він не має заборгованості. Вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

Встановлено, що підставою звернення позивача до суду стали протиправні та незаконні, на думку позивача, дії, пов`язані з умисним вчиненням споживачу перешкод у користуванні газом та індивідуальним опаленням квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також зловживання монопольним становищем.

Як вбачається із матеріалів справи, фактично аналогічні за змістом вимоги позивача ОСОБА_1 неодноразово були предметом розгляду у судах різних інстанцій. Причини, підстави, наслідки та способи усунення перешкод у користуванні газовою мережею у належній позивачу квартирі неодноразово були дослідження судами та за результатами їх розгляду були прийняті відповідні рішення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду та набрало законної сили 25 лютого 2021 року, встановлено, що нарахування заборгованості та направлення позивачу квитанції про сплату не свідчить про порушення його права без вимоги про її стягнення, а тому зазначені дії не є такими, що порушують право та не можуть бути припинені у спосіб, передбачений пунктом 3 частини 2 статті 16 ЦК України. Направлення квитанцій, які позивач вважає незаконними, не може вважатись дією, яка порушує права позивача, оскільки вимоги про стягнення за такими квитанціями не подавались.

Відповідно до положень частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідачів, які оспорюються позивачем, не суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилам надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, Правилам безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 1 жовтня 1997 року, а тому відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Львівгаз», ТОВ «ЛьвівгазЗбут» про визнання в умовах від`єднання газопостачання по АДРЕСА_1 з 2012 року незаконними та недійсними квитанцій про заборгованість ОСОБА_1 як споживача газу; зобов`язання керівників АТ «Львівгаз» та ТзОВ «ЛьвівгазЗбут» припинити зловживання їх монопольним становищем із підробленням незаконних квитанцій про споживання та постачання газу по АДРЕСА_1 і наявності заборгованості у ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З гідно роз`яснень, наданих у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня .2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України (в редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У рішенні Шевченківського районного суду м.Львова від 8 грудня 2020 року наведено мотиви відмови у задоволенні всіх позовних вимог ОСОБА_1 . У резолютивній частині цього рішення суд першої інстанції зазначив про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди.

У додатковому рішенні, яке оскаржується, суд першої інстанції зазначив про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про визнання в умовах від`єднання газопостачання по АДРЕСА_1 з 2012 року незаконними та недійсними квитанції про заборгованість ОСОБА_1 як споживача газу та зобов`язання керівників АТ «Львівгаз» та ТзОВ «ЛьвівгазЗбут» припинити зловживання їх монопольним становищем із підробленням незаконних квитанцій про споживання та постачання газу по АДРЕСА_1 і наявності заборгованості у ОСОБА_1 .

Колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване додаткове рішення суд першої інстанції ухвалив з дотриманням вимог процесуального закону, зокрема, - статті 270 ЦПК України, не змінюючи суті рішення суду; що не спростовується доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування додаткового рішення відсутні.

В ідповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись: ст. 270, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 25 лютого 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р.В. Савуляк