Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/74/20
Провадження № 2/935/22/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Кумечко С.М., з участю позивача ОСОБА_1 та її представників адвокатів Мельника С.Г. та Тітарчука О.І., представників відповідача ОСОБА_2 та адвоката Кушніренка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації Свято-Успенська Українська Православна Церква, третя особа завідувач Коростишівської державної нотаріальної контори Ломакова Марина Іванівна про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , 1933 р.н., яка на день смерті проживала та була зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що 09.11.2010 року, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла позивачу ОСОБА_4 . Після смерті бабусі, позивач звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де їй стало відомо, що 21.07.2015 року ОСОБА_3 , склала заповіт, яким заповіла все своє майно, Релігійній організації Свято-Успенська Українська Православна Церква. Зазначає, що даний заповіт має бути визнаним недійсним з огляду на те, що не був підписаний ОСОБА_3 та не відповідає волі спадкодавця, оскільки станом на момент укладення заповіту ОСОБА_3 була людиною похилого віку, часто хворіла, мала ішемічну хворобу серця з гіпертонією, в неї розвивався віковий склероз, почастішали випадки несприйняття дійсних подій (не впізнавала рідних). Позивач вважає, що даний заповіт не відповідає справжній волі ОСОБА_3 , оскільки вона перебувала в стані коли не могла усвідомлювати значення свої дій, та не могла керувати ними. Крім того, зазначає, що в заповіті від 21.07.2015 року вказано, що ОСОБА_3 була неписемною, не могла підписати заповіт самостійно та його підписала інша особа, що спростовується довіреністю від 29.09.2015 року, яка була підписана ОСОБА_3 особисто. Надала пояснення свідків, що вказують на те, що ОСОБА_3 мала розлад зі здоров`ям та не усвідомлювала своїх дій.

В відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними та не відповідають дійсним обставинам, оскільки надані позивачем докази не свідчать про те, що ОСОБА_3 на момент укладення заповіту не мала достатнього обсягу цивільної дієздатності, не надано доказів, що свідчать про стійкий розлад здоров`я, через які остання не усвідомлювала наслідків своїх дій та не могла керувати ними, не надано доказів застосування фізичного або психічного впливу, вказані в позовній заяви доводи містять суперечності щодо неписемності ОСОБА_3 . Надали пояснення свідків, які вказують на дійсність волі ОСОБА_3 , яка бажала заповісти все своє майно даній релігійній організації та відсутність на неї будь-якого впливу. Зазначив, що позивачем не надано доказів наявності у неї порушених оскаржуваним заповітом прав чи законних інтересів, оскільки не доведено наявності прав позивача на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Вказав, на пропуск позивачем трирічного терміну для подачі позовної заяви, адже позивач дізналась про наявність оскаржуваного заповіту в липні 2016 року, а до суду звернулась в січні 2020 року.

Позивач та її представники - адвокати Мельник С.Г. та Тітарчук О.І. в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві, зазначили, що даний заповіт не був підписаний ОСОБА_3 та не відповідає її дійсній волі, тому підлягає скасуванню.

Представники відповідача ОСОБА_2 та адвокат Кушніренко А.В., в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, з підстав вказаних у відзиві, зазначили, що складений заповіт ОСОБА_3 відповідає волі спадкодавця, вона не була недієздатною, а доказів протилежного надано не було.

Третя особа завідувач Коростишівської державної нотаріальної контори Ломакова М.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надіслала пояснення в яких зазначила, що діяла відповідно до вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Так, зокрема згідно п.1.11, вказаного Порядку, на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт, тому вимоги щодо форми та процедури посвідчення заповіту були виконані. Вказала, що для встановлення стану психічного стану заповідача в момент складання заповіту суд може призначити посмертну судову-психіатричну експертизу.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно заповіту від 09.11.2010 року, посвідченого секретарем Студеницької сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області, ОСОБА_5 , зареєстрованого в ресєтрі за №153, ОСОБА_3 , 1933 р.н., заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, ОСОБА_6 .

Відповідно до заповіту від 21.07.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І., зареєстрованого в реєстрі за №2-606, ОСОБА_3 , заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося Релігійній організації Свято-Успенська Українська Православна Церква, вказано, що у зв`язку з неписемністю та похилим віком заповідача за її дорученням у присутності свідків та нотаріуса після прочитання уголос цей заповіт підписано ОСОБА_7 . Крім того в заповіті містяться підписи свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, від 31.08.2015 № НОМЕР_1 , слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_3 .

З копії довіреності від 29.09.2015 року, що посвідчена секретарем Студеницької сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області, ОСОБА_5 , зареєстрована в реєстрі №93, слідує, що ОСОБА_3 даною довіреністю надала ОСОБА_8 повноваження зокрема щодо ведення її справи в судах, подачі від її імені заяв, одержання довідок тощо, вказана довіреність містить підпис ОСОБА_3 .

В довідці від 08.09.2015 №442, виданої виконкомом Студеницької сільської ради вказано, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ..

Відповідно до акта депутата Студеницької сільської ради Онищенко Г.М. від 30.09.2015 № 9, вбачається, що в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , при цьому з 2012 року ОСОБА_6 за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 25.03.2010 №165 ОСОБА_10 «Про створення прийомної сім`ї та влаштування дитини на виховання та спільне проживання», слідує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано з 26.03.2010 року на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , а розпорядженням від 30.08.2013 № 392, функціонування прийомної сім`ї ОСОБА_9 , ОСОБА_11 було припинено та визначено форму влаштування ОСОБА_6 до Житомирського професійного ліцею сфери послуг.

З відповіді Коростишівської державної нотаріальної контори від 05.02.2021 №89/01-16, слідує, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 не заводилась, надана копія заповіту від 21.07.2015 року.

Згідно відповіді головного лікаря КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна», слідує, що ОСОБА_3 на лікуванні у ЦРЛ у період з 2010 2015 роки, не перебувала.

З відповіді медичного директора з психіатриї КНП «Обласний медичний центр» Житомирської обласної ради від 02.04.2021 №59, вбачається, що для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_3 , необхідно надати дані від нарколога та психіатра про перебування на обліку ( у разі перебування необхідні документи).

Згідно пояснень ОСОБА_12 вбачається, що орієнтовно в серпні-вересні 2015 року у ОСОБА_3 стався інсульт, після цього в неї відбулися зміни в поведінці та неадекватному сприйнятті навколишнього світу, як їй відомо майно заповідала ОСОБА_13 , на даний час заповіт скасовано у зв`язку з наявністю іншого заповіту.

В свої поясненнях ОСОБА_14 , вказала, що ОСОБА_3 на день смерті була незрячою та блудила по селу, не могла правильно оцінювати свої дії, була неграмотна, не вміла читати та писати, як їй відомо майно заповідала ОСОБА_6 ,вказала про можливий вплив на неї з боку зацікавлених осіб, що служать в церкві для передачі майна на користь даної релігійної організації.

З пояснень ОСОБА_9 слідує, що ОСОБА_3 , проживала самостійно, свідок вказує, що вона допомагала їй по господарству, зазначає, що була опікуном ОСОБА_4 , проживала разом з нею, пізніше опікунство припинилося, ОСОБА_1 в с. Студениця більше не проживала, за ОСОБА_3 не доглядала. Зазначила, що ОСОБА_3 під час складання заповіту під тиском не перебувала, керувала своїми діями, та сама виявила волю заповісти майно на користь церкви.

ОСОБА_8 в своїх пояснення вказала, що разом ходили до церкви з ОСОБА_3 , остання проживала сама, за нею ніхто не доглядав, зазначила, що ОСОБА_3 хотіла заповісти своє майно церкві, для того, щоб про неї була згадка, під час складання заповіту була при повному розумі, не була під будь яким впливом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 хотіла заповісти своє майно церкві, це була її дійсна воля, була писемною та «грамотною», керувала своїми діями, але мала вади з зором вказала, під час складання заповіту ОСОБА_3 попросила її засвідчити даний заповіт.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 , підписала заповіт від 09.11.2010 року та довіреність від 29.09.2015 року самостійно, який вона як секретар Студеницької сільської ради в свій час засвідчувала, вказала, що ОСОБА_3 мала вади з зором, в силу похилого віку, але керувала своїми діями, крім того зверталась неодноразово до свідка з консультаціями, щодо складання заповіту на користь церкви.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Частиною 2 статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4. ст. 207 цього ЦПК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Згідно п.1.11, глави 3, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт,

Статті 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним , а саме у разі, якщо заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

З наведених норм вбачається, що заповіт є дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Так, заповіт, складений ОСОБА_3 від 21.07.2015 року, відповідає вищенаведеним вимогам закону, посвідчений у відповідності до вимог закону, державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І., зареєстрований в реєстрі за №2-606, встановлено особу заповідача та визначено обсяг його цивільної дієздатності, заповіт складено у письмовій формі, із зазначенням точного місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та заповіт посвідчений на її прохання у зв`язку з неписемністю та похилим віком заповідача за її дорученням у присутності свідків та нотаріуса після прочитання уголос цей заповіт підписано ОСОБА_7 , що не свідчить про недійсність заповіту, порушення його форми та не свідчить, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї та близькими родичами спадкоємця за заповітом, не є особами, які не можуть прочитати або підписати заповіт, а також розуміли значення та правові наслідки своїх дій.

Крім того частинами другою, третьою та четвертою статті 1254 ЦК України закріплено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Так, позивачем не надано належних доказів, які свідчать про виникнення у нього прав та обов`язків у разі скасування вказаного заповіту, оскільки не доведено наявності прав позивача на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази про те, що нотаріусом при посвідченні заповіту були порушені вимоги до його форми та порядку його посвідчення, що встановлені ст.ст. 1247,1248,1253 ЦК України, а також не встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи представники позивача в судому засіданні не підтримали просили не розглядати. З`ясувати дійсність наданих свідками пояснень щодо недієздатності ОСОБА_3 та її нездатність керувати своїми діями суд не має змоги, крім того вказані пояснення мають суттєві розбіжності та суперечать поясненням інших свідків, тому суд їх не приймає, доказів протилежного судом не здобуто, а позивачем не надано.

З огляду на заначене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки докази які б однозначно вказували на наявність підстав визнання правочину недійсним та доказів, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, у матеріалах справи відсутні, а відтак спірний заповіт є чинним і визнанню недійсним не підлягає.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене, на підставі ст.255, 1254, 1257 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 18, 76-83, 89, 95, 141, 258, 263-265, 273, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Релігійної організації Свято-Успенська Українська Православна Церква, третя особа завідувач Коростишівської державної нотаріальної контори Ломакова Марина Іванівна про визнання недійсним заповіту від 21.07.2015 року,зареєстрованого в реєстрі за №2-606, посвідченого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І., - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Релігійна організація Свято-Успенська Українська Православна Церква, , місцезнаходження: вул. Центральна, с. Студениця, Житомирського району, Житомирської області.

Третя особа: Завідувач Коростишівської державної нотаріальної контори Ломакова Марина Іванівна, місцезнаходження: вул. Соборна Площа, 18, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Повне судове рішення складено 10.10.2022 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО