ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1351/22 Головуючий у 1-й інстанції: Апаллонова Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Рикун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської, КП «Наше місто» Запорізької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна.

Зазначали, що є співвласниками нежитлового приміщення№151, загальною площею 617,5 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , яке протягом грудня 2016 жовтня 2017 неодноразово зливалося водою через утворення свищів на трубопроводах холодного і гарячого водопостачання, забиття каналізації тощо.

До 1 листопада 2017 року виконавцем послуг з утримання будинку, в якому знаходиться пошкоджене приміщення, було КП «Наше місто», а з 1 листопада 2017 року КП «Запоріжремсервіс». Відповідачі не вчиняють жодних дій для приведення інженерних мереж та труб до належного стану, не здійснюють ані ремонту, ані заміни труб, що призводить до постійного залиття приміщення позивачів.

Тривалий час позивачі не можуть вільно користуватись своїм майном, оскільки в приміщенні стоїть нестерпний запах, вони не можуть ані знаходитись там, ані здавати його в оренду, ані самостійно вести там будь-яку господарську діяльність, оскільки є виправдані ризики повторного залиття.

Посилаючись на вказані обставини, просили суд стягнути солідарно з КП «Наше місто» ЗМР та КП «Запоріжремсервіс» ЗМР на свою користь по 56 666 грн. на відшкодування майнової та по 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, спричинену внаслідок залиття приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 43 383,61 грн , у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., у відшкодування судових витрат 7 273,20 грн., а всього стягнуто 55 656,81 грн.

Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, спричинену внаслідок залиття приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 43 383,61 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., у відшкодування судових витрат 8 245,68 грн., а всього стягнуто 56 629,29 грн.

Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, спричинену внаслідок залиття приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 43 383,61 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., у відшкодування судових витрат 8 245,68 грн., а всього стягнуто 56 629,29 грн.

Стягнуто з КП «Наше місто» Запорізької міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 972,48 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та в задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, КП « Наше місто» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив від цивільно-правової відповідальності КП «Запоріжремсервіс», яке з 1 листопада 2017 року є виконавцем послуг із утримання будинку. За обставинами справи залиття приміщення відбувалося і після 1 листопада 2017 року, а отже КП «Запоріжремсерівс» також повинно відшкодувати завдані позивачам збитки. Розмір майнової шкоди визначався експертами станом на січень 2021 року, а тому КП «Запоріжремсервіс» також зобов`язано відшкодувати таку шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в собі свого представника адвоката Сідельникової О.Л., зазначили, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, її доводи не спростовують правильних висновків суду, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивачі зазначають, що предметом позову було відшкодування шкоди, завданої за період з грудня 2016 по 1 листопада 2017 р.р., а тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув всю шкоду з апелянта. Експертною установою досліджувалися тільки ті пошкодження, які були завдані приміщенню до 1 листопада 2017 року. Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування розміру збитків та на підтвердження доводів, що шкоди завдано з вини іншої особи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін і позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Правовідносини, які склались між сторонами по справі, регулюються нормами Житлового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками нежитлового приміщення №151, загальною площею 617,5 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26 серпня 2016 року «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання МКП «Основаніє» та передачу у господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі» затверджено акти приймання-передачі об`єктів житлового та нежитлового фонду з господарського відання МКП «Основаніє» до господарського відання КП «Наше місто» згідно з додатками 1, 2, 3.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №311 від 24 червня 2016 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» з 1 вересня 2016 року виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради.

Тобто з 01 вересня 2016 КП «Наше місто» ЗМР відповідало за утримання будинку, в якому знаходиться приміщення, де було затоплення протягом грудня 2016 жовтня 2017 року.

КП «Запоріжремсервіс» визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі відповідно до рішення виконкому Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 р, №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» за об`єктом конкурсу (група будинків АДРЕСА_2 ), а саме: Заводський і Вознесенівський р-ни міста і, частково, Дніпровський р-н. Підприємство зобов`язане розпочати надання послуг з управління з 01 листопада 2017 року.

11 і 21 грудня 2016 року, 29 червня 2017 року, 04 та 08 серпня 2017 року, 06 жовтня 2017 року належне позивачам приміщення неодноразово затоплювало холодною та гарячою водою, про що комісією у складі старшого майстра дільниці № 3 ОСОБА_4 , майстра 1 категорії ОСОБА_5 та майстра ОСОБА_6 складені відповідні акти. В актах зафіксовані всі пошкодження, що сталися внаслідок залиття. Комісія дійшла висновку, що залиття сталося через утворення свищів на трубопроводах холодного і гарячого водопостачання, розташованих на нижньому технічному поверсі; забруднення каналізації на нижньому технічному поверсі; прорив інженерних комунікацій, розташованих на нижньому технічному поверсі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території , затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Мін`юсті 25.08.2005 за № 927/11207 визначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити данні про подію, які відбулись, наслідки таких подій, причина залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб у присутності яких такий акт складено.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМ України від 8 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року: власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 23, пунктів 7, 8 частини другої 2 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на момент спірних відносин) власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Управитель зобов`язаний здійснювати огляд основних конструктивних елементів, огороджуючих конструкцій будинків і споруд, інженерних мереж, об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях (зовнішніх та внутрішньо будинкових систем, під`їзних шляхів і тротуарів), і складати відповідні акти; забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до статті 13 Закону комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо.

Відповідно до статті 21 Закону виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Також Виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

У свою чергу, відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;.

Як встановлено судом першої інстанції з грудня 2016 року по 1 листопада 2017 року належне позивачам приміщення неодноразово затоплювалося холодною та гарячою водою, що зафіксовано комісією, до складу якої входили фахівці комунального підприємства «Наше місто».

Балансоутримувачем будинку в зазначений період часу було КП «Наше місто», а отже і відповідальність за експлуатацію будинку у цей період несе саме КП «Наше місто» ЗМР.

З урахуванням обов`язків, покладених на виконавця послуг Законом України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» саме відповідач КП «Наше місто» станом на час залиття зобов`язаний був здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинку, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж цього будинку в межах зазначених чинним законодавством зон відповідальності.

Зважаючи на те, що позивачі просили суд про відшкодування збитків, завданих залиттями, що мали місце протягом грудня 2016 жовтня 2017 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що КП «Наше місто» зобов`язане відшкодувати завдану шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.ст. 1209, 1210 ЦК України виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі внаслідок недоліків робіт (послуг). При цьому, відшкодування шкоди не залежить від вини виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

Розмір майнової шкоди, завданої майну позивачів, визначено висновком експерта №2021-5 від 02 березня 2021 року, згідно з яким вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиттів, які відбулися в період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року, складає 130 150,81 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що проведення експертизи відбулося у січні 2021 року, у зв`язку з чим вказаний висновок не може бути доказом, є не спроможними. Предметом експертного дослідження біли ушкодження, які зафіксовані в актах про затоплення, які мали місце в спірний період часу.

Незгода апелянта із висновком експерта не є підставою вважати його неналежним та недопустимим доказом.

Факт спричинення шкоди і її розмір доведений зібраними у справі доказами, відповідач КП «Наше місто» як особа, яка заподіяла шкоду, не довело відсутність своєї вини у її заподіянні.

Отже, аналіз викладеного свідчить про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Наше місто» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 18 травня 2022 року.

Головуючий І.В. Кочеткова
Судді А.В. Дашковська

О.М. Кримська