Провадження № 2-о/369/36/22
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Житар А.А.,

присяжних Буханенко О.О., Гайдаманчук Н.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення громадянина померлим, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою, в якій просила суд оголоситиОголосити померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Бузова Києво-Святошинського району Київської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що13 вересня 2017 року на ім`я чоловіка заявниці, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким заповідала йому все своє майно. Інших спадкоємців, у тому числі й тих, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, що залишилась після її смерті, немає.

09 жовтня 2017 року близько 17:00 години ОСОБА_3 пішла з місця свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 і зникла в невідомому напрямку. Жодні причини її зникнення не були відомі, тому з цього приводу 21 жовтня 2017 року чоловік заявниці ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та відомості за заявою про зникнення ОСОБА_3 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №917 від 22.10.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З довідки Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , яка належала їй на праві власності, що підтверджується дублікатом Свідоцтва про право власності від 24 лютого 1999 року.

З часу зникнення ОСОБА_3 минуло майже чотири роки, однак жодних відомостей від неї не надходило, правоохоронним органам відшукати її теж не вдалося.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 39 років передчасно помер чоловік заявниці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Бабинці Бородянського району Київської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 05 січня 2021 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Від шлюбу у заявниці з її чоловіком ОСОБА_4 народилось двоє дітей: ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження.

Після смерті чоловіка, заявниця ОСОБА_1 , звернулася з заявою від свого імені та в інтересах своїх малолітніх дітей про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Микитенко Наталії Станіславівни, де було заведено спадкову справу № 56/2021. Інших спадкоємців, у тому числі й тих які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після чоловіка заявниці та які б прийняли спадщину, немає.

Виходячи з вищенаведених обставин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Бузова Києво-Святошинського району Київської області, останнє відоме місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 можна оголосити померлою.

Оголошення ОСОБА_3 померлою є необхідним для вступу в спадщину її спадкоємців, які зможуть оформити право власності на спадкове майно, яке вона за заповітом заповіла померлому чоловіку заявниці, в порядку спадкування. Такими спадкоємцями є заявниця ОСОБА_1 та двоє її малолітніх дітей. .

В судовому засідання заявник та її представник заяву підтримали за викладених у ній обставин, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення заявника, її представника та заявлених у справі свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця є невісткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

13 вересня 2017 року на ім`я чоловіка заявниці ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким заповідала йому все своє майно. Інших спадкоємців, у тому числі й тих, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, що залишилась після її смерті, немає.

Згідно довідки Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 22.11.2021 р. станом на теперішній час, розшукується ОСОБА_3 , як безвісно зникла, розшук проводиться з 11.12.2017 року, дата зникнення 09.11.2017 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно з ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Враховуючи положення статті 46 ЦК України, надані заявником письмові докази, відсутність інформації про умисне переховування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що існують достатні підстави для припущення смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 2017 року відсутня за місцем свого проживання, з 11.12.2017 р. перебуває у розшуку як безвісти зникла особа. При цьому, будь-яка інформація щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом останніх п`яти років відсутня.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе оголосити померлою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , потрібно вважати день набрання чинності вказаним судовим рішенням.

Також, суд зауважує, що згідно зі ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. 3-5, 76-92, 95, 258-259, 264-265, 272-273, 268, 293-300, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення громадянина померлим - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , померлою.

Вважати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , померлою з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.В. Дубас

Присяжні: Буханенко О.О.,

Гайдаманчук Н.М.