РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7044/22

Номер провадження 2-о/495/142/2022

12 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі судового засідання Саханові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Білгород-Дністровська нотаріальна контора Тітова Тетяна Сергіївна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника.

13.09.2022 року заявниця ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, те що Державний акт на право власності на земельну ділянку РІ № 480104, який видано Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 11 липня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 , дійсно належить померлому моєму батьку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву заявниця ОСОБА_1 , обґрунтовує зокрема тим, що при видачі її батьку ОСОБА_2 , Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 480104, від 13 березня 2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №350, було помилково вказано його по-батькові, як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

На підставі даного державного акта ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,40 га, що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до паспорту громадянина України, його по-батькові вказано як « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку в розмірі 0,40 га.

У встановлений законом порядок, після смерті батька ОСОБА_2 , заявниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 їй було відмовлено, у зв`язку з ти, що не має кадастрового номера.

Однак при оформленні кадастрового номеру було виявлено в державному акті на право приватної власності на землю помилку в написанні по-батькові її батька, а саме по-батькові записано « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_4 »

Такі обставини унеможливлюють прийняття спадщини заявницею - ОСОБА_1 після смерті її батька.

Для подальшого прийняття спадщини та розпорядження земельною ділянкою необхідно встановити, факт належності вказаного Державного акту на право приватної власності на землю.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року було відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання по справі на 12.10.2022 року.

У судове засідання призначене на 12.10.2022 року сторони не з`явились.

Заявниця ОСОБА_1 , подала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає.

Представник заінтересованої особи Білгород-Дністровської нотаріальної контори Тітова Тетяна Сергіївна, в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про народження виданого на російській мові серії НОМЕР_1 батьками заявниці - ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, було зроблено актовий запис № 22.

У встановлений законом порядок, після смерті батька ОСОБА_2 , заявниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак 03.10.2022 року приватним нотаріусом Тітовою Т.С., Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області, заявниці ОСОБА_1 , було рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з виявленими розбіжностями щодо відомостей померлого батька заявниці ОСОБА_2 , в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 480104.

Такі обставити унеможливлюють реалізацію заявницею її законного права у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_2 на володіння користування і розпорядження вказаною ділянкою.

Судом, встановлено, що ОСОБА_2 , за життя належав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 480104 виданий 13 березня 2003 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровською районною державної адміністрації, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за № 350, яким було передано у приватну власність земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,40 га., що розташована на території Одеської області Білгород-Дністровського району Старокозацької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак при видачі вказаного державного акту на право приватної власності на землю, органом, що вносив відомості про особу якій належить вказаний акт, було помилково вказано по-батькові батька заявниці ОСОБА_2 , а саме було вказано « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 14 жовтня 1998 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області який належав за життя батьку заявниці ОСОБА_2 , у відомостях, щодо по-батькові останнього, вказано « ОСОБА_4 ».

Таким чином в судовому засідання знайшов факт підтвердження того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 480104, дійсно належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Оцінка Суду.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності за життя ОСОБА_2 , державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 480104 виданого 13 березня 2003 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровською районною державної адміністрації, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за № 350, згідно якого було передано у приватну власність земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,40 га., що розташована на території Одеської області Білгород-Дністровського району Старокозацької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Керуючись12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа заінтересована особа Білгород-Дністровська нотаріальна контора Тітова Тетяна Сергіївна, - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 480104 виданий 13 березня 2003 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровською районною державної адміністрації, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 350, яким було передано у приватну власність земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,40 га, що розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно належить батьку заявниці - ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Одеській області, Білгород-Дністровському районі, в селі Старокозаче.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський