Справа № 149/1461/22
Провадження № 22-ц/801/1980/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О.Ю.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 рокуСправа № 149/1461/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Шемети Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №149/1461/22 запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року, яке ухвалене суддею Гончарук-Аліфанова О.Ю.в Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 22 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в :

В липні 2022 року ТОВ «ФК «Ріальто» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що було укладено договір факторингу між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», останнє набуло права вимоги за кредитним договором № 3-18 від 02 грудня 2020 року. Згідно укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8200 грн, строком на 8 днів, шляхом переказу на її платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1/4 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. В подальшому відповідач пролонгувала кредитний договір, шляхом оплати нарахованих процентів за користування кредитом. Відповідач порушила договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед кредитором в розмірі 7954,16 грн - заборгованості за кредитним договором, 3376,76 грн - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,4% за кожен день користування кредитом за період з 02 грудня 2020 року по 01 січня 2021 року та 33407,48 грн - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 02 січня 2021 року по 01 травня 2021 року, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказана заборгованість в добровільному порядку не погашається, тому позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 42253,24 грн, судові витрати у розмірі 2270 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за договором № 3-18 від 02 грудня 2020 року у розмірі 8845,76 грн, з яких: 7954,16 грн заборгованості за кредитом; 891,60 грн заборгованість по несплаченим процентам. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати: 2270 грн судового збору та 1000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Звільнено сторони від обов`язку сплати одна одній іншої частини судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду в частині розподілу судових витрат є незаконним з підстав невідповідності висновків обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

Просила скасувати рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 518,53 грн, а також стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6328 грн. Відмовити позивачу в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції порушено норми ст.ст.137, 141 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ріальто» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Зменшити витрати відповідача на оплату правничої допомоги. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2022 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже рішення суду в частині позовних вимог про стягнення заборгованості, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення частково не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за договором № 3-18 від 02 грудня 2020 року у розмірі 8845,76 грн, з яких: 7954,16 грн заборгованості за кредитом; 891,60 грн заборгованість по несплаченим процентам. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати: 2270 грн судового збору та 1000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Звільнено сторони від обов`язку сплати одна одній іншої частини судових витрат.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України).

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» задоволено частково на 20,94 % (8845,76 грн х 100 % / 42253,24 (ціна позову).

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 519,52 грн (2481 грн сплачений судовий збір за подання позовної заяви х 20,94%).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 2270 грн, оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому згідно пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Із положень ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача представляє адвокат Руденко К.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність № 2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23 жовтня 2018 року та довіреності від 09 листопада 2021 року.

У позовній заяві позивач просив стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано: довіреність, видану ТОВ «ФК» Ріальто» адвокату Руденку К. В. на представництво інтересів у судах (а.с.41), акт приймання передачі наданих послуг від 22 жовтня 2021 року № 10 до договору про надання юридичних послуг № 01/09/2021 від 01 вересня 2021 року, відповідно до якого розрахунок обсягу наданих послуг становить 13 годин (консультація, підготовка позовної заяви та формулювання додатків до неї, складання адвокатського запиту про витребування доказів), в якому визначено, що розмір адвокатського гонорару за годину роботи за взаємною домовленістю сторін становить 1000 грн, тобто розмір гонорару за 13 годин роботи становить 13000 грн (а.с.42), копію платіжного доручення № 712 від 03 грудня 2021 року (а.с.43), довіреність у порядку передоручення на ім`я Руденка К. В. (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідач надала договір про надання професійної правничої допомоги від 18 липня 2022 року, укладений із адвокатом Гурбою М. В. (а.с.68), розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого розрахунок обсягу наданих послуг становить 8 годин (вивчення позовної заяви та доданих до неї доказів - 2 год., надання консультації - 1 год., написання відзиву - 5 год.), в якому визначено, що розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 1000 грн, тобто розмір гонорару за 8 годин роботи становить 8000 грн.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За обставинами даної справи предметом судового розгляду є позовні вимоги ТОВ «ФК «Ріальто», які за результатами розгляду справи були задоволені частково, а тому і витрати на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України).

Суд першої інстанції не звернув належним чином за зазначене уваги, чим порушив вимоги пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, щодо пропорційного розподілу витрат на професійну правничу допомогу між сторонами.

Враховуючи обсяг наданих представником позивача адвокатом Руденком К. В. послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару, та те, що справу було розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, де документами по справі є позовна заява та заперечення на відзив, задокументований адвокатом час на надання правничої допомоги (12 год), а також те, що позов задоволено частково, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 3000 грн.

Крім цього, враховуючи співмірність наданих адвокатом Гурбою М. В. послуг та те, що справу було розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, де документами по справі є відзив та заперечення, доведений адвокатом час на надання правничої допомоги (8 год), а також те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 4000 грн.

Зокрема, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи містяться заяви учасників справи про зменшення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з позивача на користь відповідача слід стягнути різницю у стягнутих судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн (4000 грн 3000 грн).

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат між сторонами слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила стягнути з позивача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн, на підтвердження судових витрат надала: - договір про надання професійної правничої допомоги від 18 липня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Гурбою М.В.; - ордер на надання правничої допомоги; - розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 07 жовтня 2022 року, згідно якого розмір витрат склав 3000 грн; - акт про надання професійної правничої допомоги від 07 жовтня 2022 року, згідно якого вартість наданої адвокатом професійної правничої допомоги складає 3000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ріальто» просило зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги.

Таким чином, апеляційний суд враховуючи обсяг наданих адвокатом Гурбою М.В. послуг, співмірність наданих адвокатом послуг, зокрема, що справу було розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, наявна заява позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, приходить до висновку про стягнення з ТОВ «ФК «Ріальто» на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2022 року в частині розподілу судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 519,52 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 1000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2022 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Шемета Т.М.