Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 жовтня 2022 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення Романівської селищної ради Житомирської області та зобов`язання вчинити дії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Романівської селищної ради Житомирської області, в якому просить визнати нечинним та скасувати рішення Романівської селищної ради №130-4/21 четвертої сесії восьмого скликання від 26 січня 2021 року «Про розгляд заяв громадянина ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_3 » в частині надання дозволу громадянину ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність із земель запасу та земель комунальної власності площею 0.20 га для ведення особистого селянського господарства за межами села Романівка, що була надана в постійне користування згідно Державного акта батьку позивача - ОСОБА_5 , спадкоємцем якого він є.

В обґрунтування позову зазначає, що після смерті батька він постійно користується земельними ділянками площею 2 га та 0,40 га, які належали його батькові на праві постійного користування на підставі державного акта. Разом з тим, вказує, що рішенням Романівської селищної ради №130-4/21 четвертої сесії восьмого скликання від 26 січня 2021 року йому та ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність із земель запасу та земель комунальної власності площею по 0,20 га для ведення особистого селянського господарства. Вважає таке рішення протиправним, оскільки відповідачем незаконно частина земельної ділянки, що належала його батькові, єдиним спадкоємцем якого він є, передана третім особам.

26 травня 2022 року до суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов не визнає, надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за межами села Романівка в урочищі "Соснина" неможливе, оскільки на даній земельній ділянці розташовані земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні інших громадян. Окрім цього відповідач зазначив, що позивач неєдиний спадкоємцець ОСОБА_5 , та змельна ділянка, яка була надана в постійне користування останньому, не увійшла до складу спадщини.

2 червня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 та право постійного користування спірною земельною ділянкою входить до складу спадщини останнього.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 позов не визнав, підтримав доводи відповідача щодо підстав відмови у позові.

Суд, дослідивши письмові докази, що надані сторонами, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України.

Судом встанолено, що ОСОБА_5 , на підставі рішення Романівської сільської ради народних депутатів Дзержинського району Житомирської області від 04.05.1996 року № 4 було надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,40 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ЖТ-341.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, які містяться в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцями останнього в рівних частинах є його син - ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_6 .

Також в матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса, адресоване ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходилася у постійному користуванні батька позивача у зв"язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку.

Рішенням Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 26.01.2021 року № 130-4/21 надано дозвіл ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність з земель запасу та земель комунальної власності площею по 0,20 га для ведення особистого селянського господарства. При прийняті вищевказаного рішення Романівська селищна рада взяла до уваги, що заявники претендують на одну й ту ж земельну ділянку, яка була надана у користування ОСОБА_5 .

Даючи оцінку доводам сторін щодо включення до складу спадщини права на земельну ділянку, яка була передана спадкодавцю у постійне користування, суд бере до уваги правовий висновок, який міститься у пункті 61 Постанови Великої Палати Верховного суду у справі № 179/1043/16-ц, згідно якого перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини.

Водончас, враховуючи, що позивач має право на 1/2 частину спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , його права, як спадкоємця, при прийнятті оскаржуваного рішенння Романівської селищної ради порушені не були, оскільки згідно вказаного рішення ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведенння 1/2 частини земельної ділянки, яка знаходилася в користуванні спадкодавця.

Подібні висновки щодо необхідності застосування ефективного способу захисту порушеного права викладені у постановах Верховного Суду у справах № 463/5896/14-ц та № 127/19277/20.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 10-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення Романівської селищної ради Житомирської області та зобов`язання вчинити дії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Кірічук