Провадження № 22-ц/802/822/22 Категорія: 62 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Данилюк В. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Відділу державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації про встановлення факту, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що її батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, у 1962 році побудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 , який згідно Витягу з погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки, виданого Піддубцівською сільською радою 12.04.2019, був зареєстрований на ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Вказаний будинок знаходився на земельних ділянках з кадастровим номером :01:001:4129 площею 0,1559 га і з кадастровим номером :01:001:4130 площею 0,0939 га, обоє з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_7 помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла вона з матір`ю шляхом спільного проживання з померлим на час відкриття спадщини.

У 2019 році, вирішивши оформити документально свої спадкові права після смерті батька на 1/4 частину від належного йому майна, їй стало відомо, що власником цього майна повністю являється мати ОСОБА_5 ..

У подальшому на підставі договорів дарування спірний будинок та земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:4129 були відчужені ОСОБА_5 на користь онуки ОСОБА_3 , а земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:4130 на користь дочки ОСОБА_6 , чим порушено її право на спадкове майно.

Ураховуючи наведене, просила:

1) встановити факт прийняття нею спадщини від спадкодавця ОСОБА_7 шляхом постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01 вересня 2007 року;

2) визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на 1/4 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1559 га, кадастровий номер :01:001:4129,

- на 1/4 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0939 га, кадастровий номер :01:001:4130;

3) визнати недійсним свідоцтво про право власності від 15 липня 2014 року №24288544, видане Реєстраційною службою Луцького районного управління юстиції Волинської області на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1559 га, кадастровий номер :01:001:4129,

4) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на її користь 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1559 га, кадастровий номер :01:001:4129;

5) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на її користь 1/4 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0939 га, кадастровий номер :01:001:4130.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2022 року позов задоволено частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті її батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 і з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 по 302,66 грн судового збору з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 518,59 грн судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_5 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення в частині задоволення позову та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подали.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили і просять залишити її без задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду в оскаржуваній частині щодо часткового задоволення позову скасувати з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_7 (а.с.11-13).

Згідно спадкової справи після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 (а.с.81-90).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про прийняття нею спадщини після смерті її батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 23, 24 постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Із матеріалів справи вбачається, що постійне проживання позивачки ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим ОСОБА_1 , як спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини, як вона звернулася.

Відповідно інші заявлені позовні вимоги можуть бути вирішеним лише після звернення із вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Посилання представника позивачки на ту обставину, що з такими вимогами позивачка уже зверталася, але суд у попередньому своєму рішенні взагалі не дав ніякої оцінки відхиляються апеляційним судом, оскільки мотивувальна частина ухваленого у справі №161/15777/20 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2021, яке набрало законної сили, містить обґрунтування відмови у позові з підстав обрання позивачкою невірного та неефективного способу захисту у тій справі та передчасністю у зв`язку із цим заявленої вимоги про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час його смерті (а.с.152-157).

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Рішення суду в частині відмови у позові сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2022 року в частині часткового задоволення позову скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Відділу державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації про встановлення факту прийняття спадщини та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді