Справа № 724/1626/20
Провадження № 2/724/2/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Банарюк К.Б.

за участі сторін:

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення витрат на здійснення ремонтно-будівельних робіт,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2020 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що 08.11.2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом № 1 Пушкінського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області за актовим записом № 165.

13.06.2012 року за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу ВРР 740064, ВРР 740065 від 28.04.2012 року № 668, який був посвідчений приватним нотаріусом Борщівського нотаріального округу Тернопільської області Пікуль З.Я. Дане нерухоме майно було придбано сім`єю ОСОБА_4 в сумі 12 000 доларів США.

21.11.2013 року приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1133 на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею, 72,1 кв.м житловою площею 43,3 кв.м. відсоток зносу 35 % матеріали стін: саман, шлакоблок, опис: житловий будинок зазначений в плані під літ. «А-1», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В»,огорожа «№1-2». За час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі сторонами за спільні кошти було проведено значне покращення будинку з належними до нього будівлями та спорудами за вище вказаною адресою. Зокрема з технічного паспорту від 15.03.2012 року вбачається, що вище вказаний будинок складаються з трьох житлових кімнат загальною площею, 72,1 кв.м житловою площею 43,3 кв.м. житловий будинок зазначений під літ. «А» рік побудови 1967, фундамент камінь, стіни саман, шлакоблок, крівля метало реп, електрика так, водопровід каналізація, газопостачання відсутнє, 35 % зносу, літня кухня літ. «Б» побудована 1968 року фундамент камінь, крівля шифер, електрика так, водопровід, каналізація, газопостачання так, 44 % зносу, сарай під літ. «В» рік подуви 1970 фундамент камінь, стіни саман, крівля шифер, електрика, водопровід, каналізація, газопостачання відсутнє, знос 49 %, огорожа металева. Однак за час перебування у шлюбі у вище вказаному будинку були здійсненні ремонтно-будівельні роботи по поліпшенню технічного стану будинку та господарських будівель, внаслідок чого загальна площа житлового будинку збільшилася більше ніж у два рази, а саме було придбано за спільні кошти матеріали та проведені ремонтно-будівельні роботи в житловому будинку кімната АДРЕСА_3 , недобудова, кухня, недобудова, туалет-ванна, недобудова, коридор, перепланування, будівництво підвалу, загальні види робіт по всьому будинку, роботи щодо опорно-обгороджувальних конструкцій будинку, придбано за спільні кошти меблі, побутову техніку. Вищезазначені роботи проводилися у період з 2013 року по 2019 року та призвели до істотного збільшення вартості будинку з належними до нього будівлями та спорудами.

Позивач вказує, що починаючи з березня 2019 року подружжя перестали проживати разом. Крім того зазначає, що ремонтно-будівельні роботи проводилися за спільні грошові кошти та при спільній трудовій участі подружжя. Зокрема протягом тривалого часу працювали в Росії та витрачали зароблені кошти на проведення зазначених ремонтних робіт у вище зазначено будинку та купівля житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином позивач окрім безпосередніх готівкових платежів за проведенні роботи та будівельні матеріали здійснював надсилання коштів через систему «Вестерн Юніон».

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що кошти були витрачені на проведення ремонтно-будівельних робіт по поліпшенню технічного стану будинку та господарських будівель є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак підлягають поділку в порядку спільного майна подружжя.

18.08.2021 року позивач до Хотинського районного суду Чернівецької області подав заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначив, що в позовній заяві було вказано орієнтовану вартість ремонтно-будівельних робіт будинку з належними до нього будівлями та спорудами та будівельних матеріалів який знаходиться по АДРЕСА_2 . Однак у зв`язку з висновком експерта загальна кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт будинку з належними до нього будівлями та спорудами та будівельних матеріалів становить 1 124801,70 грн., таким чином, сума коштів, що підлягає до визнання та стягнення з відповідача становить 562400,85 грн., а тому просить суд: визнати кошти, що витрачені на проведення ремонтно-будівельних робіт, купівлю матеріалів, виробів, конструктивних елементів і обладнання, використаних у процесі будівництва та ремонту об`єкта нерухомого майна (домоволодіння): будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 562 400,85 грн., (п`ятсот шістдесят дві тисячі чотириста гривень 85 копійок), що становлять половину вартості від витрачених матеріалів, виробів, конструктивних елементів і обладнання та ремонтно-будівельних робіт, проведених для поліпшення технічного стану будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2021 року у справі витребувано у приватного нотаріуса Борщівського нотаріального округу Топорівської області Пікуль З.Я. належним чином засвідчену копію договору купівлі продажу ВРР 740064, ВРР 740065 28.04.2012 року № 668.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2021 року у справі призначена судову будівельну технічну експертизу.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що приблизно з 2013 року був на заробітках. З тещею вдвох відбудовували хату бо жінка не допомагала. Спершу будинок був двох кімнатний і прибудова з кирпича. Найняв людину для стягнення будинку, зміни даху все відбувалося тоді коли проживали разом. З одноповерхового будинку зробили двох поверховий. Зробили ванну кімнату в будинку, провели воду. З металопрофілю зробили огорожу. Сам робив, зокрема «кирпич розвантажував». Роботи почалися, коли була жива теща, приблизно з 2013-2015 років до 2019 року. Скільки грошей було витрачено не може сказати. Дах був зроблений коли була жива теща. Підвал, опалення санвузол, ворота, плитка зробили після смерті тещі. Площа будинку змінилася після смерті тещі, однак на скільки позивач не знає. За життя тещі була замінений дах і стелі, стіни. Вона, теща, платила за роботу і матеріали, годувала найманих людей. Кошти які платила людям були як і свої так і позивача. Вважає, що частка в роботах померлої тещі має бути. В той час коли починали роботи він був за кордоном, а дружина і теща була на місці. Позивач вказує, що особисто сам робив цоколь, приймав участь в роботах по заміні даху, покрасив одну кімнату і поклеїв. Для накривання даху наймали людей.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати у його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому щодо позовної вимоги про визнання сумісною власністю подружжя житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 визнав. В задоволенні позову в іншій частині - відмовити. Зазначив, що позивачем не надані належні та достатні докази на підтвердження інших вимог. Не визнав здійснення позивачем ремонтно-будівельних робіт, визнав, що позивач робив оздоблювальні роботи, пофарбування стін, але вважає, це поточним ремонтом. Не визнав проведення будь-яких самочинних будівельних робіт з 2013 по 2019 роки. Лист директора ПП «Гранд ЮМ», не вважав достовірним, допустимим і достатнім доказом. Критично висловився і стосовно експертизи.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин вважає, що позов слід задовольнити частково.

Так, судом встановлено, що 08 листопада 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який було зареєстровано відділом № 1 Пушкінського Головного управління РАЦС Московської області актовий запис № 165, після реєстрації шлюбу дружині встановлено прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Як вбачається з відмітки у паспорті громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 перекладеного на українську мову сімейний стан ОСОБА_2 , одружений з ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки від 02.05.2019 року № 84 з якої вбачається, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.1997 року, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.01.2016 року, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18.01.2011 року, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.09.2020 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 72,1 кв.м. житловою площею 43,3 кв.м. відсоток зносу 35 % матеріали стін: саман, шлакоблок, опис: житловий будинок, зазначений в плані під літ. «А-1» літня кухня літ. «Б» сарай під літ. «В» огорожа «№1-2» належить на праві власності 1/1 частки ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом сері та номер 1133 від 21.11.2013 року. Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0273 площею 0,1952 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за вище вказаною адресою власником якої є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 1105 від 13.11.2013 року. Станом на 22.03.2012 року власником на цілу частку житлового будинку за вище вказаною адресою була ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 22.03.2012 року. Власник житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 76,60 кв.м житловою площею 40,70 кв.м. є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу ВРР 740064 ВРР 740065 28.04.2012 року № 668.

Як вбачається з довідки виданої акціонерним товариством «Державний ощадний банк України Ощадбанк» в якому зазначається, що відсутня технічна можливість надати інформацію щодо вищезазначених переказів грошових коштів у період з 2012 року по 2014 року, однак є можливість надати та вона надається інформація щодо грошових переказів, які мали місце у період 2015-2016 роки відправником яких був ОСОБА_2 , а одержувач ОСОБА_3 . З додатку 1 розрахунку переказів вбачається, що відправник ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_3 гроші у розмірі на загальну суму 2650 дол. США призначення платежу допомога рідним (дата виплат: 24.06.2015, 09.07.2015, 23.07.2015, 22.03.2016, 10.03.2016, 04.06.2015, 05.08.2015, 18.08.2015, 25.08.2015, 11.09.2015, 16.06.2015) (а.с.28). Розрахунок переказів вбачається, що відправник ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_3 гроші у розмірі на загальну суму 2650 дол. США призначення платежу допомога рідним (дата виплат: 15.03.2016, 09.03.2016, 07.09.2015, 24.08.2015, 11.08.2015, 03.08.2015, 21.07.2015, 06.07.2015, 22.06.2015, 11.06.2015, 02.06.2015) (а.с.30).

Відповідно до довідки виданої Хотинським комунальним районним бюро технічної інвентаризації від 28 березня 2019 року № 79 в якому зазначається, що в матеріалах архівного зберігання інвентаризаційної справи на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 відсутні будь які документи стосовно реконструкції, перебудови, вище зазначеного житлового будинку та господарських будівель.

Згідно до звіту про ретроспективу оцінку нерухомого майна житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_2 дата складання звіту 26 жовтня 2020 року дата оцінки станом на 21.11.2013 року вартість будинку становить 65 075 грн. об`єкт оцінки житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за вище вказаною адресою та його загальна площа 72,1 кв.м. житлова площа 43,3 кв.м. відсоток зносу 35 % матеріали стін: саман, шлакоблок, опис: житловий будинок, зазначений в плані під літ. «А-1» літня кухня літ. «Б» сарай під літ. «В» огорожа «№1-2». Крім того, оцінювач в своєму звіті зазначив, що стан будівлі та споруд на дату оцінки 21.11.2013 року оцінювачу встановити не виявляється можливим, тому знос приймається на підставі технічного паспорту виготовленого 15.03.2012 року (а.с. 50).

У відповідності до листа оцінювача ПП «Гранд ЮМ» в якому повідомляється, що встановлена вартість житлового будинку загальна площа 72,1 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_2 станом на листопад 2013 року становила 65 075 грн.

Згідно оцінки нерухомого майна ПП «Гранд ЮМ» на 21.11.2013 року визначалось ринкову вартість житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , огляд об`єкта оцінки на дату оцінки не виявляється можливим, до розрахунку приймаються надані замовником додатки, фізичний знос приймається згідно інвентарної справи від 2012 року. Вся інформація щодо об`єкту оцінки яка надана ОСОБА_11 в усній та письмовій формі та підтверджується документально приймається як достовірна. Оцінювач в розділ додаткової роботи вказав, що оцінювач не гарантує достовірності інформації отриманої від замовника (позивача) так і від незалежних джерел. У розділі непомітні дефекти та пошкодження, вказано, що стан будинку та споруд на дату оцінки 21.11.2013 року оцінювачу встановити не виявляється за можливим. Вартість об`єкту визначалась виходячи з припущень. Оцінювач про відсутність наведених дефектів та пошкоджень будівлі. У даній оцінці не встановлювалось чи відбулося у період з 2013 2019 роки істотне збільшення майна за рахунок самочинного будівництва (представник відповідача не визнав не самого факту самочинного будівництва ні період проведення 2013 2019 роки).

Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 15.03.2012 року, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить на прав власності ОСОБА_10 та складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 72,10 кв.м. житловою площею 43,30 кв.м., (призначення частин приміщення коридор 4 кв.м., кімната 13,60 кв.м., кухня 17,70 кв.м., санвузол 4,10 кв.м., кімната 13,70 кв.м., коридор 3 кв.м., кімната 16 кв.м.) літньої кухні літ. «Б», сарай літ. «В», огорожа «№2».

Згідно до договору купівлі продажу від 27 квітня 2012 року ОСОБА_3 купила житловий будинок загальною площею 76,60 кв.м. житловою площею 40,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З договору купівлі-продажу вбачається, що придбання житлового будинку відбувається за згодою чоловіка покупця ОСОБА_2 (п. 20 договору). Договір посвідчено нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 568 (а.с.121).

Відповідно до висновку судової експертизи від 25 червня 2021 року в якій зазначається, що ринкова вартість домоволодіння, що заходиться по АДРЕСА_2 становить станом на листопада 2013 року 71 195 грн.

Загальна кошторисна вартість будівельних робіт і будівельних матеріалів та обладнань, використанні при проведені будівельних робіт по будівництву житлового будинку, підвалу, огорожі, в домоволодінні за вище вказаною адресою визначалась з урахуванням опосередкованої вартості будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструкцій і робіт та визначена станом на день проведення експертизи у розмірі 1124801,70 грн. Ринкова вартість домоволодіння за вище вказаною адресою станом на березень 2019 року складає 198 913,00 грн. За який саме період часу здійснено ремонтно-будівельні роботи, які проведенні в житловому будинку, виконане будівництво підвалу, огорожі, та інших господарських споруд експерту встановити не надається за можливим, але виходячи з інформації, яка є в наявності в матеріалах справи Директора ПП «Гранд ЮМ.» ОСОБА_12 будівельні роботи були проведені з листопада 2013 року по березень 2019 року. Вартість домоволодіння після проведення поліпшення у період з листопада 2013 року по березень 2019 року становить 127718,00. Починаючи з листопада 2013 року по березень 2019 року в домоволодінні були проведені будівельні роботи по покращенню технічного стану житлового будинку, будівництва будівель та споруд за рахунок чого могло відбутися збільшення вартості майна.

Як вбачається з таблиці № 1 до висновку судової будівельної технічної експертизи № 139 від 25.06.2021 року поверхневий план житлового будинку в домоволодінні АДРЕСА_2 відповідно до технічного паспорту станом на 15.03.2012 року площа будинку складає 72,10 кв.м. (коридор 4 кв.м., кімната 13,60 кв.м., кухня 17,70 кв.м., санвузол 4,10 кв.м., кімната 13,70 кв.м., коридор 3 кв.м., кімната 16 кв.м.) та таблиці № 2 висновку судової будівельної технічної експертизи № 139 від 25.06.2021 площа будинку складає 72,10 кв.м. (4 кв.м., кімната 13,60 кв.м., кухня 17,70 кв.м., санвузол 4,10 кв.м., кімната 13,70 кв.м., коридор 3 кв.м., кімната 16 кв.м.).

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи проведені в житловому будинку та будівництво господарських будівель і споруд в домоволодінні, яке знаходиться по АДРЕСА_2 витрати в тому числі вартість матеріалів, виробів і конструкцій, заробітна плата, загально виробничі витрати становлять всього на суму 1 124801,70 грн.

Свідок ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: с. Брага м. Кам`янець Подільський Хмельницька область в судовому засіданні дав показання, що допомагав позивачу розвантажувати кирпич. До ремонту хата була невелика під шифером, все там було старе. Будувався другий поверх, хату - дах накрили по новому, огорожу нову поставили. Хто саме ставив не бачив. З слів позивача, свідку відомо про те, що позивач був на заробітках та за свої кошти робив ремонт. Коли позивач був за кордоном відповідачка була дома та будівництво ремонти продовжувалися. Свідок зазначає, що особисто бачив, що позивач штукатурив стіни та робив верх. Крім того вказує, що стару хату бачив ще до знайомства з позивачем, пізніше бачив, що проводились роботи в будинку.

Свідок ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: с. Атаки Дністровського району Чернівецької області в судовому засіданні надав показання, що сім`ю ОСОБА_4 та їх будинок знає. ОСОБА_15 почалася приблизно у 2013 році. 2018 2019 роки позивач та відповідач їздили на заробітки за кордон. Періодично то позивач був сам дома то відповідач була сама дома. Свідок зазначав, що допомагав носити мішки позивачу з «керамзитом». Коли позивач залишався в дома сам, а відповідачка була за кордоном він брав участь у будівництві. До 2013 року ще за життя матері в будинку було 2 кімнати, дах був покритий шифером. У 2020 році свідок побував в будинку та бачив, що в середині наявні сходи на другий поверх, опалення було зроблено, плитка поставлена на підлозі, дах замінений на металочерепицю, замість старої огорожі поставили профіль та гарну огорожу. Свідок вказує, що бачив особисто як позивач робив щось біля будинку та ставив металочерепицю біля огорожі.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У відповідності до ч.1 ст. 69 ЦПК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач уклала шлюб з позивачем 08 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . В шлюбі відповідач придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 під час шлюбу та за згодою чоловіка позивача у справі, що підтверджується договором купівлі продажу від 27 квітня 2012 року посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за № 568 (а.с.121).

Таким чином майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності в рівних частках незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні у відповідності до норм ст. 49 ЦПК України та ст.206 ЦПК України визнав позов в цій частині.

Тому суд вважає, що позовну вимогу щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за позивачем та відповідачем права власності по 1/2 вказаного об`єкту слід задовольнити.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 62 СК України).

Судом встановлено, що будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить відповідачу на праві власності 1/1 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 1133 від 21.11.2013 року. Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0273 площею 0,1952 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за вище вказаною адресою власником якої є ОСОБА_3 належить її на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 1105 від 13.11.2013 року.

Таким чином до зазначеного будинку розповсюджується положення норм п.2 ч.1 ст. 57 СК України, а саме особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до положень статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Суд враховує правову позицію Верховного суду справа № 243/5477/15-ц від 12.05.2020 року у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз`яснено, що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них статтею 156 ЖК обов`язок. Здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають. Разом з цим, позовних вимог про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя позивач не заявляв. При цьому колегія суддів погоджується, що віднесення проведених у квартирі робіт до поточного ремонту чи до невід`ємних поліпшень не має правового значення для вирішення даного спору. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами (стаття 110 ЦПК України).

Перебуваючи у шлюбі, сторони проживали спільно у будинку, який належить відповідачу на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2013 року. Під час спільного проживання сторонами проводилися ремонтні роботи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, від 25 червня 2021 року ринкова вартість домоволодіння становить станом на листопада 2013 року 71 195 грн. станом на березень 2019 року складає 198 913,00 грн. За який саме період часу здійснено ремонтно-будівельні роботи, які проведенні в житловому будинку, виконане будівництво підвалу, огорожі, та інших господарських споруд в домоволодінні експерту встановити не надається можливим. Експерт визначає період коли були проведені будівельні роботи, виходячи лише з інформації, яка є в наявності в матеріалах справи Директора ПП «Гранд ЮМ» ОСОБА_12 (окремий лист, який не є складовою оцінки а.с. 68). У вказаному листі директор суб`єкт, який проводив оцінку, без пояснень на будь-що вказує, що з 2013 року по березень 2019 року здійснювалось самочинне будівництво та відбулося істотне збільшення вартості майна (з`ясування цих обставин не ставилось навіть ПП «Гранд ЮМ» при проведені оцінки) В експертизі в п.6 експерт робить припущення, що починаючи з листопада 2013 року по березень 2019 року в домоволодінні були проведені будівельні роботи по покращенню технічного стану житлового будинку, будівництва будівель та споруд за рахунок чого могло відбутися збільшення вартості майна.

Відповідно до вимог ЦПК України позивачем не доведено належними, достовірними, достатніми доказами, що в період з 2013 року по 2019 року позивачем були здійснені ремонтно-будівельні роботи в будинку володінні по АДРЕСА_2 , які зазначені на а.с. 2-4, тобто у позовній заяві (переліком яких, з силкою на а.с. керувався експерт при проведенні будівельно-технічної експертизи). Сам позивач в судовому засіданні визнав, що перекриття даху на метало черепицю здійснювалося за життя тещі, від якої його дружина успадкувала вказане будинковолодіння у с. Атаки.

Відповідно до частини першої статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно до частини 3 статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенні ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у період 2015-2016 року переказував грошові кошти відповідачу у розмірі 5 300 доларів США із призначенням платежу допомога родичам, що підтверджується довідкою (а.с.28, 30). Однак судом не встановлено та позивачем не доведено, що кошти які були перераховані відповідачу були витрачені для ремонту та реконструкції житла, в якому вони проживали (враховуючи придбання подружжям іншого об`єкта нерухомості).

Здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною будинку та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають.

Згідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Стосовно твердження позивача, що будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 72,10 кв.м. житловою площею 43,30 кв.м., (призначення частин приміщення коридор 4 кв.м., кімната 13,60 кв.м., кухня 17,70 кв.м., санвузол 4,10 кв.м., кімната 13,70 кв.м., коридор 3 кв.м., кімната 16 кв.м.) літньої кухні літ. «Б», сарай літ. «В», огорожа «№2», що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 15.03.2012 року під час шлюбу та спільного проживання суттєво змінився та став об`єктом самочинного будівництва.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акту приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акту приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05 вересня 2003 року № 146.

При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Експертом було встановлено, що будинок відповідно до технічного паспорту станом на 15.03.2012 року його площа складає 72,10 кв.м. (коридор 4 кв.м., кімната 13,60 кв.м., кухня 17,70 кв.м., санвузол 4,10 кв.м., кімната 13,70 кв.м., коридор 3 кв.м., кімната 16 кв.м.) та після проведення експертизи площа будинку не змінилася та складається 72,10 кв.м. (4 кв.м., кімната 13,60 кв.м., кухня 17,70 кв.м., санвузол 4,10 кв.м., кімната 13,70 кв.м., коридор 3 кв.м., кімната 16 кв.м.), однак вартість будинку з 2012 року та на день проведення експертизи збільшилася, відбулося покращенню технічного стану житлового будинку, будівництва будівель та споруд за рахунок чого могло відбутися збільшення вартості майна. За який саме період часу здійснено ремонтно-будівельні роботи, які проведенні в житловому будинку, виконане будівництво підвалу, огорожі, та інших господарських споруд експерту встановити не надається за можливим.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на здійснення капітально проведених ремонтно-будівельних робіт. Поточний ремонт в житловому будинку не підлягає відшкодуванню.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, позивач не довів та судом не встановлено здійснення самочинного будівництва та зміни у площі будинку. Суд вважає, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами.

Враховуючи все вище викладене, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання коштів, що витрачені на проведення ремонтно-будівельних робіт, купівлю матеріалів, виробів, конструктивних елементів і обладнання, використаних у процесі будівництва та ремонту об`єкта нерухомого майна (домоволодіння): будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 562 400,85 грн., (п`ятсот шістдесят дві тисячі чотириста гривень 85 копійок), що становлять половину вартості від витрачених матеріалів, виробів, конструктивних елементів і обладнання та ремонтно-будівельних робіт, проведених для поліпшення технічного стану будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 - слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 57, 60, 61, 62, 63, 68, 69, 70, 71 СК України, ст. 4, 15, 16, 368, 376 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 49, 76 89, 206, 265, 352 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення витрат на здійснення ремонтно-будівельних робіт задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 ) і ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.05.2022 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв