У х в а л а

07 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 761/31279/21

провадження № 61-10314ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника Міністерства освіти і науки України - Остапенко Юлії Олександрівни на постанову Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Національного авіаційного університету про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Міністерства освіти і науки України, Національного авіаційного університету, в якому просив стягнути з Національного авіаційного університету на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 січня 2021 року по 28 липня 2021 року у розмірі 230 488,72 грн та стягнути з Міністерства освіти і науки України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 115 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року в позові ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Національного авіаційного університету про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 січня 2021 року по 27 липня 2021 року у розмірі 227 771,16 грн. Стягнуто з Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з Міністерства освіти і науки України та Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 судовий збір по 4 318,61 грн з кожного.

18 жовтня 2022 року представник Міністерства освіти і науки України - Остапенко Ю. О. (далі - представник) надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року.

У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року і залишити в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року.

Дослідивши касаційну скаргу представника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а ціна позову у справах, у яких заявлено кілька самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження предметом позову є стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 230 488,72 грн та моральної шкоди у розмірі 115 000,00 грн.

Ціна позову в даній справі складає 345 488,72 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*250=620 250,00 грн).

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення апеляційної інстанції в даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Разом із цим, касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендації № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням указаного, оскільки представник подала касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Міністерства освіти і науки України - Остапенко Юлії Олександрівни на постанову Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Національного авіаційного університету про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук