ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1170/22
Провадження № 2/210/1120/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 вересня 2022 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Перог Р.О.

розглянувши згідно з вимогами частини 2 ст. 247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Позивач звернувся до суду 08 квітня 2022 року з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 19.06.2011 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 215 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Від цього шлюбу вони мають два спільних сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наразі він не проживає разом з Відповідачем з ініціативи останньої, яка 24.10.2021 року зібрала свої речі та речі дітей та поїхала до своїх батьків, з огляду на що, діти залишились проживати з Відповідачем, без його згоди на це. Також він неодноразово звертався в органи опіки з проханням надати йому можливість бачитися з дітьми. В службі у справах дітей Цетрально- Міського району дружина 28 грудня 2021 року заявила, що вона не буде виконувати будь-яке рішення райвиконкому. Органи опіки порадили звернутися до суду, позаяк вони ніяк не можуть вплинути на її дії, які порушують мої батьківські права. В середині січня 2022 року, позаяк йому постійно треба було відпрошуватися з роботи для підготовки документів і заяв до судів і органів поліції, йому не продовжили випробувальний термін та не взяли до роботи у ЗМІ. З 21 січня він зареєстрований в Центрі зайнятості як безробітний, не маючи жодного доходу та змушений шукати іншу роботу та випадкові заробітки. За час терору, який влаштувала йому дружина, він схуднув на 12 кг і маю стійке погіршення здоров`я, особливо в травмованих ліктях та опорно-рухомому апараті.

Також зазначив, що в провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до нього, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки його щомісячного сукупного доходу, на її утримання до досягнення їхнього спільним сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, станом на сьогоднішній день рішення по вказаній справі ще не винесено.

За таких обставин, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі ј частки від його доходу. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 2359 грн. щомісячно до повноліття дітей, але менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Аргументи учасників справи

Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач надав на адресу суду відзив, відповідно до якого зазначає, що Відповідач офіційно не працевлаштована, а тому була вимушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на дітей. На сьогоднішній день, відповідач, через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, задля своєї безпеки та безпеки своїх дітей, була вимушена виїхати межі країни. На сьогодні перебуває разом з дітьми у Республіці Польща на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Кракові. Через вказані обставини, як ніколи, потребує матеріальної допомоги на дітей від позивача, який ухиляється від її надання. Належних та допустимих доказів того, що з моменту ухвалення судового рішення (судового наказу) суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він немає змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не подано. Розмір є помірним для заробітку (доходу) позивача, який він приховує. Позовні вимоги обґрунтовуються позивачем не доведенням підстав для задоволення позову, які передбачені ст. 192 СК України, а повідомленням суду про сварки з дружиною, постійними звернення позивача до поліції, непорозуміннями щодо побачень з дітьми, їх місця проживання чи способу участі, неможливістю записатись до територіальної оборони тощо. Всі ці обставини не є предметом спору. Позивач має можливість надавати матеріальну допомогу, яку потребують діти, достатню для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, наявності набору продуктів харчування. Крім того, з наданих документів вбачається, що до стягнення аліментів, з 2015 року, позивач був безробітний, але у 2016 році сторонами була придбана квартира, у подальшому поділена рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа №214/10313/21, вони регулярно відпочивали за кордоном, що також свідчить про наявність у позивача засобів до існування. Тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що діти завжди знаходилися на його утриманні під час спільного проживання з дітьми і дружиною і після цього, попри те, що його дружина двічі пограбувала його зі своїми рідними, вкравши 30 000 доларів заощаджень (за ці гроші на його матір була придбана квартира на АДРЕСА_1 і зроблений ремонт, придбаний лазер для видалення татуювань, тощо), всі цінності і та погіршила становище двох належних йому квартир, він ще до призначення аліментів перераховував дружині кошти готівкою, купував протягом жовтня 2021 року - січня 2022 р. дітям продукти. У позивача немає заборгованості перед відповідачем у сплаті аліментів, не дивлячись на те, що його діти викрадені відповідачем та її знайомими, позивач не має з ними внаслідок злочинних дій дружини спілкування, йому не повідомляють про їхній стан здоров`я і якість життя, налаштовують дітей проти батька. 20.05.2022 року відповідач разом зі своїм представником ОСОБА_5 подали брехливу заяву до поліції, про те, що позивач «не сплатив у 2022 році жодної копійки аліментів», проте у порушенні кримінальної справи ОСОБА_2 проти нього було відмовлено, позаяк надана нею і її адвокатом інформацію повністю не відповідала дійсності.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно, видані Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпроптеровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14, 15).

Судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, починаючи з 29 жовтня 2021 року і до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 26).

ОСОБА_1 зареєстрований в Центрі зайнятості як безробітний , що підтверджується копією довідки з Державного центру зайнятості ОСОБА_6 від 24.01.2022 року (а.с.32).

В провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до Позивача, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. рішення по вказаній справі станом на 29 вересня 2022 рік не винесено (а.с.48-50).

З матеріалів справи слідує, що сторони по справі проживають окремо. Зокрема, Відповідач не заперечує того факту, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої цієї статті сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно, видані Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпроптеровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області.

Судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, починаючи з 29 жовтня 2021 року і до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку .

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився матеріальний стан, а також те, що він зареєстрований в Центрі зайнятості як безробітний, не маючи доходу та змушений шукати іншу роботу та випадкові заробітки, схуднув на 12 кг і має стійке погіршення здоров`я, особливо в травмованих ліктях та опорно-рухомому апараті. Також зазначив, що в провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до нього, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки його щомісячного сукупного доходу, на її утримання до досягнення їхнього спільним сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Дійсно, ОСОБА_1 зареєстрований в Центрі зайнятості як безробітний , що підтверджується копією довідки з Державного центру зайнятості ОСОБА_6 від 24.01.2022 року (а.с.32).

Дійсно, в провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до Позивача, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. рішення по вказаній справі станом на 29 вересня 2022 рік не винесено (а.с.48-50).

В той же час, молодший син сторін у справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , досягне трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_7 , і з цього часу обов"язок позивача ОСОБА_1 утримувати дружину припинеться, тому суд не бере до уваги вказану обставину як таку, що суттєво вплине на майновий стан позивача у даній справі, враховуючи, що наразі не визначено, чи має позивач утримувати свою дужину і якщо так, то який розмір утримання буде присуджено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склались конфліктні відносини, зокрема ОСОБА_1 (позивач) стверджує, що відповідач у справі застосовує до нього домашнє насилля (а.с. 75-79). В той же час, доказів притягнення відповідача за вчинення насильства в сім"ї, окрім повідомлень самого позивача, матеріали справи не містять.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що старша дитина сторін у справі - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиноюз інвалідністю, що безумовно потребує додаткових витрат на її утримання тим з батьків, з ким дитина проживає.

Наявність боргів у позивача у справі (а.с. 91) не може впливати на зміну обов"язку платника аліментів щодо утримання дітей , тому судом до уваги не приймається.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в Постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Факт відсутності у батька ОСОБА_1 можливості надавати його неповнолітнім дітям відповідного розміру утримання, не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 p. у справі № 6-143цс13.

Однак, позивачем не надано доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я , внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Зазначені доводи позивача не можуть бути прийняті, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. З

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом на підставі вимог закону розмірі позивачем не надано.

Також позивачем не надано і доказів суттєвої зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 ) ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 ( АДРЕСА_6 ).

Суддя: О. В. Чайкіна