Єдиний унікальний номер справи 484/540/22 Головуючий по 1 інстанції Шикеря І.А.
Провадження 22-ц/812/927/22 Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2022р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Ковальський Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 серпня 2022 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 5,4348 га, кадастровий номер :04:000:0224 та площею 0,4414 га, кадастровий номер :04:000:0225.

За життя, 03 грудня 2006 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 229.

У встановленому порядку позивач прийняв спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса).

Також, спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 прийняла її донька - ОСОБА_3 , про що подала відповідну заяву до нотаріального органу.

Однак, при зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані вище земельні ділянки, 31 січня 2022 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із не наданням позивачем документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно спадкодавця.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 5,4348 га, кадастровий номер :04:000:0224 та земельну ділянку площею 0,4414 га, кадастровий номер :04:000:0225, з цільовим призначенням земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 серпня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідачка, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обгрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що із змісту заповіту вбачається що за життя спадкодавець, будучи власником земельних ділянок, заповіла позивачу право на земельну частку(пай), розміром 5, 88 га, яке не увійшло до спадкової маси, так як це право було реалізоване заповідачем.

Проте з таким висновком суду погодися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 була власником земельної ділянки загальною площею 5,88 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 830022 від 28 березня 2006 року, виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації 24 січня 2006 року № 12-р.

Відповідно до плану меж земельної ділянки який міститься на звороті вказаного Державного акту, зазначено кадастрові номера двох земельних ділянок, а саме: земельна ділянка НОМЕР_1 площею 5,44 га з кадастровим номером :04:000:0224 та земельна ділянка НОМЕР_2 площею 0,4414 га, кадастровий номер :04:000:0225.

За життя, 03 грудня 2006 року, ОСОБА_4 склала заповіт, зробивши таке розпорядження: « земельну частку (пай) у розмірі 5,88 га згідно державного акту серії ЯБ № 830022, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області від 28.03.2006 року, заповідаю ОСОБА_2 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Як видно із спадкової справи № 4/2022, заведеної після смерті ОСОБА_4 , крім позивача, який подав заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за вказаним заповітом, із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась донька померлої відповідачка у справі ОСОБА_3 .

Також у спадковій справі є заяви: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відмовились від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Постановою завідувача Другої Первомайської державної нотаріальної контори від 31 січня 2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно.

Ззгідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень статей 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи викладене вище є доведеним, що позивач, як спадкоємець за заповітом, який подав до нотаріуса у встановлені цивільним законодавством строки заяву про прийняття спадщини, прийняв спадщину.

При цьому право на спадкове майно позивач не може оформити у нотаріальному порядку, так як правовстановлюючі документи на це майно у нього відсутні.

Отже, відповідне право позивача на спадкове майно має бути захищено у судовому порядку та визнано за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 5,4348 га, кадастровий номер :04:000:0224 та площею 0,4414 га, кадастровий номер :04:000:0225, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Однак, суд першої інстанції дійшов не вірного висновку про те, що позивачу заповідане право на земельну частку (пай) у розмірі 5,88 га, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, оскільки було вже реалізоване за її життя.

Так у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну

частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є

сертифікат про право на земельну частку (пай).

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 5,88 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 830032 від 28 березня 2006 року. Заповіт складено 03 грудня 2006 року, тобто на момент його складення вона вже була власником земельних ділянок і не могла заповідати право на земельну частку (пай).

У заповіті, який оформлявся і посвідчувався не нотаріусом, а секретарем сільради хоча і зазначено, що спадкодавець заповідає частку (пай), але вказано правовстановлюючий документ який посвідчує право власності на земельну ділянку - Державний акт серія ЯБ № 830032 від 28 березня 2006 року із визначенням площі 5,88 у гектарах, а не в умовних кадастрових гектарах, що притаманно праву на земельну частку (пай) до виділення її у натурі.

За таких обставин зазначення в заповіті про частку (пай) не може вплинути на справжнє волевиявлення спадкодавця розпорядитись належними їй на праві власності спірним майном. У зв`язку з чим помилкове зазначення «земельної частки (пай)» замість «земельної ділянки» в даному випадку не має юридичного значення і не може вплинути на реалізацію спадкоємцем права на спадщину.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду першої інстанції в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4348 га, кадастровий номер :04:000:0224, площею 0,4414 га, кадастровий номер :04:000:0225, що розташовані в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Болеславчик Первомайського району Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2022р.

Головуючий: Судді: