Справа № 709/623/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2022 року смт Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Романової О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Данілової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса:
АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, адреса: вул. Соборності, 2, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 вересня
2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності.
У судове засідання представник відповідача Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 2.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).
Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
При житті ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати на день смерті ОСОБА_1 (а.с. 8).
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20 жовтня 2021 року ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті в будинку були зареєстровані син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 (а.с. 9).
Згідно з листом Полтавської районної державної нотаріальної контори № 02-14/1491 від 13 жовтня 2021 року на майно померлої ОСОБА_2 відкрита спадкова справа № 67/2021 за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 (а.с. 9).
Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на день її смерті. Крім цього, ОСОБА_1 подав до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори № 02-31/1615 від 03 грудня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею
2,43 га, яка знаходиться на території Жовнинської сільської ради та належала ОСОБА_2 . Причиною відмови слугувала відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку (а.с. 10).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі
№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від
30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».
Відповідно до п. 3 рішення Іркліївської сільської ради № 1-6/VІІ від 08 грудня
2020 року «Про початок реорганізації Васютинської, Вереміївської, Жовнинської, Кліщинської, Крутьківської, Степівської, Лихолітської, Лящівської, Москаленківської, Першотравневої, Придніпровської, Ревбинської, Староковрайської, Тимченківської сільських рад шляхом приєднання до Іркліївської сільської ради» розпочато процедуру реорганізації Жовнинської сільської ради шляхом приєднання до Іркліївської сільської ради, реорганізацію необхідно завершити до 28 грудня 2020 року. Іркліївська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Жовнинської сільської ради (а.с. 17).
За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.Г. Романова