судової палати у цивільних справах
Кропивницького апеляційного суду Єгорової С. М.
20 вересня 2022 року м. Кропивницький
справа № 394/12/22
провадження № 22-ц/4809/843/22
Постановою Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Голованя А. М., Карпенка О.Л., задоволено апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН", рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2022 року скасоване, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН" про розірвання договору оренди земельної ділянки. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "ЛАН" сплачений судовий збір 1488 грн 60 копійок - по 744 грн 30 копійок з кожного.
Не можу погодитися з цією постановою колегії суддів з таких мотивів.
Відповідно до пункту 40 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Відповідно до копій листів-повідомлень від 22.12.2021 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили відповідача ПСП «Лан» про зміну власника орендованої земельної ділянки та просили розірвати договір оренди земельної ділянки від 20.02.2006, у зв`язку із наміром самостійно обробляти земельну ділянку і використовувати її для власних потреб. Вказані листи повідомлення отримані ПСП «Лан» 24.12.2021.
До суду першої інстанції відповідачем не було надано доказів щодо виконання умов договору ПСП «Лан» та правонаступниками померлого орендодавця ОСОБА_3 після переходу права власності на орендовану земельну ділянку до позивачів, хоча у своїх письмових поясненнях директор ПСП «Лан» зазначив, що позивачі після прийняття спадщини не заперечували проти перебування земельної ділянки в оренді ПСП "Лан", а в подальшому умисно чинили останньому перешкоди у користуванні земельною ділянкою та обробляли її самостійно.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Положеннями статей 30, 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України).
Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, ураховуючи зміст пункту 40 спірного договору оренди землі, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки сторони договору за взаємною згодою погодили можливість розірвання договору оренди у разі зміни власника земельної ділянки, яка перебуває в оренді позивача.
Зазначеним пунктом ураховано інтереси, як власника земельної ділянки, так і орендаря. Окрім того, зазначений пункт 40 договору оренди є чинним та в установленому законом порядку недійсним не визнавався.
У пункті 40 спірного договору оренди земельної ділянки відсутні будь-які застереження щодо підстав переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а тому з урахуванням положень частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі», цей пункт застосовується і у випадку переходу права власності на землю до іншої особи. Позивачі є новими власниками земельної ділянки, а перехід права власності на земельну ділянку відбувся у відповідності до вимог чинного законодавства.
Із урахуванням зазначеного, слід дійти висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин вказані положення Закону України «Про оренду землі» та ЦК України, надано належну оцінку умовам договору оренди землі.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, оскільки законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі за ініціативою однієї сторони договору в разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Встановивши, що позивачі виявили бажання розірвати укладений з відповідачем спірний договір оренди і вони є новими власниками земельної ділянки та бажають її використовувати на власний розсуд, та урахувавши, що вимога позивачів про розірвання спірного договору оренди землі відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції висновків щодо застосування норм матеріального й процесуального права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 920/418/19, на яку заявник посилався у апеляційній скарзі, є необґрунтованими, а висновки суду не суперечать зазначеним висновкам Верховного Суду.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться значною мірою до переоцінки доказів у справі.
Ураховуючи наведене, вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Суддя Кропивницького
апеляційнорго суду С. М. Єгорова