Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/658/22
Провадження № 2/273/250/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою , 3 % річних та інфляційних збитків ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 50 000 грн., процентів за користування позикою 3546,56 грн. , 3 % річних 1250 грн. та інфляційних збитків в сумі 3200 грн., а всього 57 996,56 грн. , а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

В обгрунтування позову вказала, що 04 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 позичила у неї кошти в сумі 50 000 тисяч гривень , проте розписку написала 15.06.2021 року, згідно якої зобов`язалася повернути борг частинами з виплатою відсотків за кжен місяць користування.

Умови договору вона не виконувала , на вимоги повернути борг не реагує.

Згідно розрахунків позивачки з відповідачки слід стягнути проценти за користування позикою з 04.04.2021 року по 01.03.2022 року складає 3546,56 грн., три проценти річних від суми 50000 грн., що складають 1250 гривень в період з 04.04.2021 року по 01.03.2022 року , а також інфляційні збитки за 2021 рік та 2022 рік з травня 2021 року по 01.02.2022 року в сумі 3200 грн.

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 25.05.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 14-15 ).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність , позов підтримує повністю та просить його задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії розписки 15.06.2021 року між позивачем та відповідачкою було укладено в письмовій формі договір позики (а.с. 5), згідно якого відповідачка 04.04.2021 року взяла у борг у позивачки грошові кошти в сумі 50 000 гривень, позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві борг частинами з виплатою процентів за кожен місяць користування . Строк повернення позики не вказаний. Оригінал розписки до матеріалів справи не долучено.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) .

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

Строк повернення позики у наданій позивачем суду копії розписки від 15.06.2021 року не вказаний.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та строк їх повернення.

Оскільки договором позики, оформленим розпискою , не встановлений строк повернення позики, кошти мають бути повернуті позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це ( абзац 2 частини першої статті 1049 ЦК України ).

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Судом встановлено, що матеріалами справи не підтверджується те, що позивач ОСОБА_1 направляла ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів за договором позики і така вимога не була виконана, а також в матеріалах справи відсутній оригінал розписки, і про те, що вона знаходиться у позивача не зазначено.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір сплачений по справі покладається на сторону позивача. Інші судові витрати, повязані із розглядом справи ( витрати на професійну правничу допомогу) покладаються на позивача у разі відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 526, 625, 1046 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 137, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою , 3 % річних та інфляційних збитків , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : О.В. Васильчук