Провадження № 2/761/3703/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Соломон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В позовних вимогах позивачі просять:

-стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 113 950,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.;

-стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в розмірі 41 300,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.;

Вимоги обґрунтовані тим, що 13 травня 2021 року відбулось залиття квартир, які належать на праві власності позивачам з квартири, яка належить на праві власності відповідачу.

Згідно із звітами від 14.06.2021 року вартість збитків, спричинених кваснику квартири АДРЕСА_1 становить 110 950,00 грн., витрати на послуги експерта становлять 3 000,00 грн.. Згідно із Звітом від 25.06.2021 року вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 становить 38 300,00 грн. та за послуги експерта сплачено 3 000,00 грн.

Також позивачі зазначають, що їм спричинена моральна шкода, яку вони оцінили в розмірі 20 000,00 грн. - ОСОБА_1 та 10 000,00 грн. - ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 27.09.2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 були залишені без розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позовні вимоги до суду не направила, звернулась до суду із заявою про відкладення слухання справи, оскільки знаходиться поза межами міста Києва.

Однак, враховуючи що відповідач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого клопотання, тому суд відхилив його та у відповідності до положень статті 223 ЦПК України продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 19.05.1999 року.

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору дарування від 23.04.2021 року.

Частина 4 статті 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2018 року позивач виявила залиття власної квартири. Наступні залиття відбулись 29.08.2018 року та 23.10.2018 року.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року N 76, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за N 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири.

27.05.2021 року членами комісії ВОП «Нивки» було складено акт в якому зазначено, що квартира АДРЕСА_1 в ході обстеження має наступні пошкодження:

в кухні площею 6,4 кв.м. частково пошкоджено стеля побілка (водоемульсійна суміш) площа пошкодження - 2 кв.м. та частково пошкоджена стіна (шпалери) площа пошкодження - 4 кв.м.;

в санвузлі площею 2,5 кв.м. частково пошкоджена стіна (плитка);

в коридорі площею 3,0 кв.м. частково пошкоджена стіна (шпалери) площа пошкодження - 2 кв.м.;

в кімнаті площею 15,00 кв.м. частково пошкоджена стеля (водоемульсійна суміш) площа пошкодження - 2,5 кв.м. та частково пошкоджена стіна (шпалери) площа пошкодження - 4 кв.м.

Причиною залиття зазначено - пошкодження сантехнічного обладнання, яке знаходиться в межах відповідальності власників кв. АДРЕСА_4 (система водовідведення душової).

Для визначення вартості спричиненого збитку позивач - ОСОБА_1 звернулась до ПП «Експертзабезпечення» та висновком від 14.06.2021 року встановлено, що ринкова вартість матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 станом на час проведення дослідження становить 110 950,00 грн.

За проведену оцінку ОСОБА_1 сплатила 3 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 15.06.2021 року.

Відповідач не надала суду доказів спростування причин залиття квартири позивача ОСОБА_1 . Крім того, відповідач не зверталась до суду з клопотанням про призначення експертизи для встановлення вартості спричиненого збитку, враховуючи, що у заяві вона заперечує зазначену позивачем суму.

Таким чином, досліджені докази свідчать про те, що залиття квартири позивачки сталося з вини власника квартири АДРЕСА_4 (відповідача).

Сторона відповідача доказів на спростування зазначених причин залиття суду не надала.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що залиття квартири позивачки ОСОБА_1 , сталося з вини відповідача, а тому вона, відповідно до ст.1166 ЦК України, зобов`язана відшкодувати позивачці заподіяні цим збитки згідно із Звітом, що становить 110 950,00 грн.

Крім того, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 3 000,00 грн. за складання Звіту.

Також позивач в своїй заяві просить стягнути з відповідача моральну шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Водночас, п.5 постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, враховуючи, що внаслідок пошкодження майна позивачу були спричинені моральні страждання, враховуючи обсяги пошкоджень та їх наслідки, засади розумності та справедливості суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму 10 000,00 грн.

Згідно із положеннями статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам: судовий збір - 1 239,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_6 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду спричинену залиттям квартири в сумі 110 950,00 грн., витрати за проведене експертне дослідження в сумі 3 000,00 грн. моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 239,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула