Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 335/2947/22
Провадження №: 2/332/1532/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Ретинської Ю.І.,

за участю секретаря Лабура М.Г.,

представника позивача Панченка І.О.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представників відповідачки адвокатів Рогозіна О.В., Єлисеєва С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району ( місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5, ), в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - позивач) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування вказаного позову зазначалося, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як така що опинилась у складних життєвих обставинах. Дитина проживала разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Відомості про батька дитини внесені зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Протягом квітня 2022 до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР неодноразово надходили скарги від сусідів буд. АДРЕСА_4 та ОСОБА_3 щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки.

06.05.2022 дитина влаштована відділом по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР спільно з представниками патрульної поліції до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР через те, що залишилась без догляду дорослих.

Питання доцільності або недоцільності повернення малолітньої ОСОБА_2 в родину розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 19.05.2022 в присутності ОСОБА_1 . За підсумками засідання комісія дійшла висновку про недоцільність повернення малолітньої ОСОБА_2 в родину матері та наявність підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та направлення до суду матеріалів та позову про позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 .

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя, який створює загрозу життю та здоров`ю малолітньої ОСОБА_2 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею моральних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що, на думку представника позивача, відповідає поняттю «ухилення від виконання батьківських обов`язків», представник позивав просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та стягнути аліменти.

Згідно відзиву на позовну заяву від 23.08.2022 представник відповідачки адвокат Рогозін О.В. просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачка не може змиритися із тим, що в неї відібрали дитину, вона бажає повернути дитину та виховувати її. Відповідачка наразі не вживає алкогольних чи наркотичних речовин, постійно отримує грошові кошти, достатні для виховання, харчування та розвитку дитини.

08.09.2022 представником позивача подано відповідь на відзив. Так, у відповіді додатково зазначено, що родина ОСОБА_1 є неблагополучною, про що свідчить перебування її синів на обліку у відділах по Заводському та Вознесенівському районах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, скоєння її сином ОСОБА_4 злочинів (крадіжок), і, як наслідок, перебування його в слідчому ізоляторі, а також алкогольну залежність ОСОБА_1 , яка не подолана.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2022 цивільну справу за даним позовом передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Заводського районного суду міста Запоріжжя.

Ухвалою Заводського районного суду від 25 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 25.08.2022.

Ухвалою Заводського районного суду від 07.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.11.2022. Також було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Рогозіна О.В. про зупинення провадження у справі, а клопотання про виклик свідків - задоволено.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив.

Відповідачка та її представники у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. ОСОБА_1 пояснила, що вона дуже любить доньку. Наразі вона закодувалась та перестала вживати алкогольні напої і обіцяє ніколи не вживати задля того, щоб донька залишилася з нею. Про доньку вона завжди піклувалася і ніколи не залишала без догляду.

З приводу подій 06.05.2022 року ОСОБА_1 повідомила наступне. Так, вона разом із цивільним чоловіком та батьком ОСОБА_5 , його дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали деякий час однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 . Після того, як чоловік пішов до Територіальної оборони, його діти переїхали жити до їх бабусі, але часто приїжджали та провідували її та ОСОБА_8 . В той день вона із ОСОБА_9 домовились, що остання візьме ОСОБА_8 на прогулянку та поверне дитину до вечора. Разом з тим, ближче до комендантської години стало зрозуміло, що ОСОБА_10 не встигне повернути дитину, вона подзвонила їй спитати, коли та поверне дитину. Вони домовилися, що дитина залишиться у них вдома, а вранці ОСОБА_10 привезе ОСОБА_8 . Крім того, вони дуже сильно посварилися. Наступного дня дитину ОСОБА_10 не привезла, натомість вона дізналась, що ОСОБА_11 знаходиться у п`ятій лікарні, через те, що її, нібито, залишили без догляду. Їй один раз дозволили зустрітися із донькою, потім вона приносила їй речі та солодощі, але їй вже не дозволяли побачитися із донькою, а через декілька днів, взагалі, повідомили, що дитини у лікарні вже не має. На даний час донька знаходиться у патронатній родині, але про місце перебування доньки до сьогоднішнього дня не знає. Доньку більше не бачила.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що є цивільним чоловіком ОСОБА_1 та біологічним батьком ОСОБА_2 . Після народження ОСОБА_13 він не реєстрував на власне прізвище доньку через соціальні виплати, але на даний час згідно свідоцтва про народження він зазначений батьком ОСОБА_13 . У нього є ще двоє повнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . З народження ОСОБА_13 він разом із ОСОБА_1 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 . Разом із ними деякий час проживали і його діти. 14.03.2022 його мобілізували і перші два місяці він перебував на службі, дома не був, спілкувалися лише по телефону. Його діти переїхали до бабусі жити, але часто приїжджали до ОСОБА_14 та до ОСОБА_13 . Про те, що трапилося, дізнався також з телефонної розмови. ОСОБА_14 він може охарактеризувати як турботливу мати, ОСОБА_11 завжди доглянута, нагодована, у неї безліч іграшок. ОСОБА_14 на свята та вихідні може випити, але це не носить постійний характер, при цьому донька без нагляду ніколи не залишалася.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що ОСОБА_1 є її донькою. Вона часто бувала у неї в дома, частіше на вихідних, а зараз вони проживають разом. Свою доньку може охарактеризувати як хорошу мати, яка турбується про власну дитину. В холодильнику завжди є що поїсти, речі випрані, в домі прибрано, дитина охайна. Колись у ОСОБА_14 були проблеми з алкоголем, але після народження ОСОБА_13 це залишилося у минулому. Ольга, як і всі по святах і по вихідних може випити спиртне, але це не є зловживанням.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що 5 травня цього року, після того, як ОСОБА_10 взяла ОСОБА_8 погуляти, вчасно не повернула і після сварки із ОСОБА_14 , вони вирішили їй помститися. Крім того, бабуся, яка перебуває в поганих стосунках із ОСОБА_14 , сказала, що потрібно віддати дитину до органу опіки, щоб у них не було проблем. Вони послухали бабусю і віднесли дитину, повідомивши, що дитина була без нагляду матері. Про вчинене дуже шкодують. На той момент не розуміли, що настануть такі наслідки. Як мати ОСОБА_14 не погана. Вона ОСОБА_8 любить, про неї завжди піклувалася, доглядала. По святах, інколи увечері, коли покладе ОСОБА_8 спати, могла випити спиртне, однак це на дитині негативно не позначалося.

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини.

Відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.07.2020, серія НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відомості про батька дитини внесені зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повідомленням Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 13.05.2022 року (а.с. 7 зворотній бік).

Згідно свідоцтва про народження від 11.10.2022, серія НОМЕР_3 батьком ОСОБА_2 зазначений ОСОБА_12 .

Актом обстеження умов проживання від 19.04.2022 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Квартира знаходиться на 2 поверсі 13-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, кухні, роздільного санвузлу, коридору. Умови проживання потребують покращення, рекомендовано генеральне прибирання. Є меблі, пральна машина. Для виховання, розвитку та проживання дитини є дитяче ліжечко, коляска, сухі суміші для годування, дитячі речі. Стосунки у сім`ї родинні. Проведено профілактичну роз`яснювальну бесіду з приводу неналежного виконання батьківських прав, ОСОБА_1 ознайомлена з відповідальністю (а.с. 11).

Згідно з письмовим поясненням ОСОБА_1 від 19.04.2022, вона зобов`язалася вирішити проблему її залежності від алкоголю шляхом кодування та виконувати батьківські обов`язки належним чином (а.с. 10).

Згідно з довідкою лікаря-нарколога ОСОБА_17 , 07.05.2022 ОСОБА_1 , 1984 р.н. пройшла повторне кодування від алкогольної залежності (а.с. 16).

Відповідно до повідомлення КНП «ЦПМСД №10» ДОЗ ЗМР ( далі центр) від 11.05.2022, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спостерігається в центрі з 19.08.2020. Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладено з лікарем педіатром ОСОБА_18 . До 1 року дитини мати щомісячно з дитиною відвідувала амбулаторію, виконувала всі рекомендації лікарів з приводу лікування та обстеження дитини, завжди зверталась з приводу застудних захворювань дитини, своєчасно приходила на контрольні огляди. До року дитина отримувала всі щеплення згідно календаря щеплень своєчасно. Слідів насилля чи побиття помічено не було. Дитина завжди мала доглянутий та охайний вигляд. Мати ніколи не була помічена в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. В 1,5 роки на профілактичний огляд дитини та планове щеплення дитини не з`явилися. 31.03.2022 медичною сестрою телефоном було запрошено на плановий огляд та ревакцинацію за віком, але на прийом не з`явилися (а.с. 13).

06.05.2022 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштована відділом по Заводському району службою (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з представниками патрульної поліції до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР через те, що залишилась без догляду дорослих (а.с. 12).

10.05.2022 на прийомі у відділі по району з ОСОБА_1 проведено бесіду профілактично-виховного характеру, вона ознайомлена з відповідальністю від ухилення від виконання батьківських обов`язків, висловила бажання повернути доньку в свою родину та написала відповідну заяву (а.с. 9).

Наказом начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 549 від 18.05.2022 було взято на облік дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка опинилася у складних життєвих обставинах (проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини) (а.с. 6).

Відповідно до висновку від 01.06.2022 №05/01-33/0207 про доцільність позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4,5).

Згідно характеристики з місця проживання, виданої 06.07.2022 ОСББ «Дунайська 35», ОСОБА_1 зарекомендувала себе позитивно. Дотримується добросусідських відносин. У надмірному вживанні алкогольних напоїв, агресивній поведінці стосовно близьких та інших осіб не помічена. У спілкуванні привітна, ввічлива, уважна. Наведене у характеристиці підтверджується сусідами (а.с. 45).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, суд враховує наступне.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Звертаючись до суду представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 веде асоціальний спосіб життя, який створює загрозу життю та здоров`ю малолітньої ОСОБА_2 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею моральних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що, на думку представника позивача, відповідає поняттю «ухилення від виконання батьківських обов`язків».

Однак, суд не погоджується з даними доводами представника позивача, адже вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суду не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вищезазначених фактів.

Також на підтвердження надходження протягом квітня 2022 року скарг від сусідів буд. АДРЕСА_4 та ОСОБА_3 щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки, суду не було надано копій письмових скарг зазначених осіб та не було заявлено клопотань представником позивача про виклик та допит цих осіб у якості свідків. Натомість, згідно характеристики за місцем проживання, яку підписали троє сусідів та голова ОСББ «Дунайська 35», ОСОБА_1 зарекомендувала себе позитивно. Дотримується добросусідських відносин. У надмірному вживанні алкогольних напоїв, агресивній поведінці стосовно близьких та інших осіб не помічена.

Також, у відповіді КНП «ЦПМСД №10» ДОЗ ЗМР від 11.05.2022, яку надав представник органу опіки, в цілому, була надана позитивна характеристика ОСОБА_19 . З негативного було зазначено лише те, що у березні 2022 року мати не привела дитину на плановий огляд та ревакцинацію за віком, однак це не може свідчити про тривале та постійне нехтування матір`ю своїми обов`язками, пов`язаними з наданням медичного догляду.

Письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, адже зазначені особи були допитані у судовому засіданні в якості свідків. Так, у судовому засіданні свідки не підтвердили факт нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими обов`язками та зловживання нею алкогольними напоями.

Посилання на те, що родина ОСОБА_1 є неблагополучною через перебування синів ОСОБА_3 та ОСОБА_20 на обліку у відділах по Заводському та Вознесенівському через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, скоєння її сином ОСОБА_4 злочинів (крадіжок), і, як наслідок, перебування його в слідчому ізоляторі, суд також не приймає до уваги, зважаючи на те, що це не доводить невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо малолітньої ОСОБА_2 . Крім того, на даний час ОСОБА_21 служить в армії, а ОСОБА_22 помер.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів, які б достовірно та беззаперечно підтверджували свідоме нехтування відповідачкою своїми обов`язками щодо участі в утриманні та вихованні дитини і умисне ухилення від їх виконання.

Відповідачка заперечує проти позбавлення її батьківських прав, з першого дня намагалася знайти спосіб побачитися із донькою, через декілька днів у власних поясненнях, наданих органу опіки, зазначала про бажання повернути власну дитину, що свідчить про її інтерес до доньки.

Позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дітьми, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Суд не погоджується з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , оскільки висновок не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка свідомо не здійснює своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків та неможливість змінити поведінку матері у кращу сторону.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, з метою недопущення розриву сімейних зв`язків, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки. Відповідно, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів як похідні від позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2022 року.

Суддя Ю.І. Ретинська