Дата документу 20.10.2022Справа № 554/7347/22
Провадження № 2/554/3517/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

встановила:

04.08.2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою від 01.06.2022 року у розмірі 350000 грн.

08.08.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.10.2022 року.

11.10.2022 року сторони звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди, відповідно до якої сторони домовилися, що в рахунок погашення заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 передає, а позивач приймає у власність нерухоме майно, зокрема земельні ділянки.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другоїстатті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно з частиною першою 1статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними;

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Відповідно до позову предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за борговою розпискою, в той час, як подана заява про затвердження мирової угоди стосується визнання права власності на земельні ділянки.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає вимогам закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами. Її зміст зводиться до виникнення права власності за позивачем на нерухоме майно, яке за твердженням сторін, належить відповідачеві.

Крім цього, суд звертає увагу, що відчудження нерухомого майна (земельної ділянки) повинно відповідати нормам ЦК України.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі).

Разом з цим, при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки сторонам здійснюваного правочину необхідно пред`явити свідоцтво про приватизацію об`єкта нерухомості, свідоцтво про право на спадщину, посвідчення особи та ІПН всіх осіб, які є власниками об`єкта нерухомості (для неповнолітніх - свідоцтво про народження).

При наявності неповнолітніх або недієздатних осіб, що мають право власності на нерухомість, або що прописані в ній, необхідно надати дозвіл на продаж житла, виданий органами опіки та піклування за місцем реєстрації дітей або недієздатних осіб;

Звіт про експертну грошову оцінку майна;

Технічний паспорт на об`єкт нерухомості;

Якщо нерухомість купувалася власником в шлюбі або розірваному на момент проведення операції шлюбі, то необхідно свідоцтво про шлюб або про розлучення і згода чоловіка / дружини на продаж нерухомого майна;

При продажу житла за дорученням - оригінал довіреності, паспорт і ІПН довіреної особи.

Від покупця при оформленні угоди купівлі-продажу нерухомості необхідно надати власний паспорт і ІПН. Якщо покупець перебуває у шлюбі, то необхідна особиста присутність подружжя на укладанні угоди з пред`явленням посвідчення особи і свідоцтва про шлюб в оригіналі, при неможливості особистої присутності - нотаріально завірена заява про відсутність заперечень проти укладання угоди.

Проте, як вбачається з матеріалів справи до вищевказаної мирової угоди, яка фактично стосується визнання права власності на нерухоме майно, сторонами надано лише інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 302928492, датовану 17.06.2022 року.

Інших документів на підтвердження законності здійснення вищевказаного правочину суду не надано.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди не відповідають нормам статті 207 ЦПК України, а тому підстави для її визнання у суду відсутні.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

19.10.2022 року позивач, ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 , подали до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Ураховуючи викладене, суддя дійшла висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 13, 207-208,257,258, 260, 261, 353, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у затвердженні мирової угоди, укладеної в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -залишити без розгляду.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Н.В. Тімошенко