Справа № 712/1003/15-ц
Провадження № 6/712/56/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі П`ятун Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву адвоката Кузьмінського Олексія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Кузьмінський Олексій Олександрович звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №712/1003/15-ц. В обґрунтування заяви зазначає, що 18 лютого 2016 року Апеляційний суд Черкаської області вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок стягнення моральної шкоди 100 000 грн. 24 березня 2016 року на виконання вищевказаного рішення Соснівським районним судом було видано виконавчий лист.

26.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження до Соснівського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавче провадження за вказаним листом було завершено 19.07.2017 року в зв`язку з скасуванням судового рішення.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 31.02.2017 року у справі №22ц/793/95/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково та змінено рішення Соснівського районного суду м.Черкаси в справі №712/1003/15-ц в частині стягнення майнової шкоди.

Про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом Соснівського районного суду м.Черкаси стягувачу ОСОБА_1 не було повідомлено, тому вона була впевнена, що виконавче провадження триває.

За таких обставин, просив видати виконавчий лист у справі №712/1003/15-ц, поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в порядку ст.433 ЦПК України.

В судові засідання, призначені на 03.06.2022, 13.06.2022, 17.06.2022, представник позивача не з`явився. Мотиви заяви щодо видачі виконавчого документу та поновлення строку його пред`явлення, не обґрунтував.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви з мотивів, вказаних у запереченні. Зокрема, з підстав того, що заявницею ОСОБА_1 та її представником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, якбудь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості процесуальних дій у визначений законом строк.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що 26.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження до Соснівського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавче провадження за вказаним листом було завершено 19.07.2017 року в зв`язку з скасуванням судового рішення.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 31.02.2017 року у справі №22ц/793/95/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково та змінено рішення Соснівського районного суду м.Черкаси в справі №712/1003/15-ц в частині стягнення майнової шкоди.

Судом встановлено, що Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 31.02.2017 року у справі №22ц/793/95/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково та змінено - змінено в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 на її користь майнової шкоди.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 94 719,61 грн. В решті рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2015 року залишено без змін.

Тобто до стягнення з відповідачки підлягає 94 719,61 грн. майнової шкоди, 25 000 грн. моральної шкоди, та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Разом із тим, із доданих до заяви документів та в матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем (стягувачем) виконавчого документу за Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 31.02.2017 року у справі №22ц/793/95/17 та Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.12.2015 року, та чи був такий виконавчий лист пред`явлений до виконання, який строк пред`явлення такого виконавчого листа до виконання тощо.

Відповідно до ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Представником позивача в судовому засіданні належним чином не мотивовано обставини, з якими він звернувся до суду, крім того, позивач звернувся в порядку ст.433 ЦПК України, якою передбачена можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачи його дубліката (за умови сплати судового збору), натомість не надано жодних належних та допустимих доказів отримання такого виконавчого листа, пред`явлення його до виконання, надання відомостей чи був він повернутий стягувачу (чи позивач вважає його втраченим), який строк пред`явлення такого виконавчого листа до виконання, які підстави для поновлення цього строку тощо.

Згідно з ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК, особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Слід відзначити, що позивач (заявник), який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, цікавитись ходом розгляду справи, виконувати обов`язок щодо доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог частини третьої статті 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з тим, що судом не була встановлена втрата виконавчого листа та поважність причин пропуску строків пред`явлення його до виконання, заявник жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог не надав, у судове засдання не з`явився, суд в порядку ст.257 ЦПК України залишає заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 12, 77, 80, 81, 257, 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Кузьмінського Олексія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 20.06.2022 року.

Головуючий Т.Є.Троян