Справа № 462/3559/22
УХВАЛА

15 листопада 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 08.08.2022 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 10 874 (десять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 35 коп. заборгованості по оплаті за послуги теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.03.2021 р. по 30.04.2022 р. на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», а також судових витрат. В обґрунтування поданої заяви вказала, що при зверненні із заявою про видачу судового наказу заявник вказав двох боржників, однак у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано шість осіб, а тому стягувачем невірно визначено коло осіб боржників. Крім цього, вказала, що заборгованість станом на момент видачі судового наказу була відсутня.

Вивчивши подану заяву про скасування судового наказу, суд виходить з такого:

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи № 462/3559/22, боржники отримали копію судового наказу 29.10.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а відтак, строк подання заяви про скасування судового наказу боржником не пропущено.

Статтею 170 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу.

Так, згідно п.5 ч.3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається із змісту поданої заяви про скасування судового наказу, заявник покликається на те, що стягувачем невірно визначено коло боржників, щодо яких подано заяву про видачу судового наказу, оскільки згідно поданої ОСОБА_1 довідки ЖБК №50 від 10.11.2022 року у квартирі зареєстровано 6 осіб, а судовий наказ видано про стягнення заборгованості із 2 осіб.

Водночас, заявником не спростовано факт щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 та користування послугами, які надаються ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за вказаною адресою.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, викладені в заяві обставини про необґрунтованість вимог стягувача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» судом не враховуються, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 та є споживачами наданих ЛКП «Залізничнетеплоенерго» послуг.

Також, як на необґрунтованість вимог стягувача заявник вказала, що станом на момент видачі судового наказу заборгованість була відсутня, однак доказів такого суду не подала.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи № 462/3559/22, судовий наказ видано судом 08 серпня 2022 року, заборгованість, яка стягнута, розрахована стягувачем за період з 01.03.2021 р. по 30.04.2022 року, а подані ОСОБА_1 копії квитанцій про відсутність заборгованості містять відомості станом на листопад 2022 року та підтверджують сплату за послуги нараховані у вересні 2022 році.

Таким чином, оплата заборгованості перед ЛКП «Залізничнетеплоенерго» після видачі судового наказу, є фактичною добровільною сплатою заборгованості, що не є підставою для скасування судового наказу, оскільки такий фактично виконано добровільно.

Відтак, заявником не вказано про необґрунтованість вимог стягувача, не надано доказів, що борг був відсутній або неправильно нарахований.

Отже, вимоги стягувача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на час видачі судового наказу, були обґрунтованими, а заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не містить доказів про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, що суперечить вимогам п.5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Подана заява про скасування судового наказу не відповідає вказаним вимогам статті 170 ЦПК України, а тому суд вважає за необхідне повернути таку без розгляду.

Керуючись ст. 170, 171, 259, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Бориславський Ю. Л.