Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/923/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2022 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді Кононихіної Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Автопоміч», представник позивача «Адвокатське об`єднання «Грант Груп Партнерс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Автопоміч» через свого представника -«Адвокатське об`єднання «Грант Груп Партнерс», звернувся до відповідача ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення заборгованості.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив задоволити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не з`явилася в судове засідання, не подала відзив, а позивач не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з винесенням заочного рішення.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач відзив на позов до суду не надав.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 20.12.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Автопоміч» було укладено договір про надання юридичних послуг.
Згідно п.1.1 договору Замовник ( ОСОБА_1 ) доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати Замовнику послуги по стягненню грошової відшкодування (страхове відшкодування, регламентна виплата, інші види виплат), по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.02.2014 року близько 19.00 на автодорозі Київ-Ковель поблизу с. Кишин Олевського (Коростенського) району, в ході якої водій автомобіля Додж р/н НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Згідно умов п.4.1. Договору вартість послуг Виконавця за договором становить суму, що дорівнює 30 відсотків від суми стягнення страхового відшкодування на користь Замовника, яке він отримав протягом всього терміну дії Договору.
Як зазначено у п.4.1.1 Договору, якщо страхове відшкодування сплачено замовнику на його особовий рахунок, то оплата послуг Виконавця передбачена п.4.1 Договору здійснюється Замовником після виплати суми відшкодування не пізніше 3-х банківських днів після такої виплати.
Також встановлено, що 23.02.2016 року представником позивача складено проект повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду, яка мала місце 24.02.2014 року та заяву на виплату страхового відшкодування, до яких додано всі необхідні документи та направлено в ПРАТ СК «Енергорзерв».
Позивачем було отримано лист ПРАТ СК «Енергорзерв» від 19.01.2017 року №7, відповідно до якого необхідно було долучити запитувані документи.
Позивачем було отримано запитувані документи та 07.03.2017 року сформовано та відправлено заяву про долучення додаткових документів.
12.02.2018 року позивачем було направлено заяву до ПРАТ СК «Енергорзерв» про отримання інформації про невиплату страхового відшкодування.
ПРАТ СК «Енергорзерв» на вищевказану заяву було надано позивачу відповідь №35 від 13.03.2018 року, відповідно до якої стало відомо, що відповідач отримала страхове відшкодування у повному обсязі.
Таким чином, позивачем проаналізовано всі обставини справи, складено та подано всі необхідні документи, на підставі яких відповідачем отримано страхове відшкодування.
Відповідно до п.9.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів справи, договір був дійсним на момент отримання відповідачем страхового відшкодування, оскільки не був розірваний, а також відповідачка не виконала своїх зобов`язань згідно договору.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Частиною 1 ст.610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Таким чином, на момент отримання відповідачем страхового відшкодування Договір не був розірваний, проте відповідач в порушення умов Договору та вказаних норм ЦК України, не виконав своїх зобов`язань перед позивачем та не сплатив вартість наданих послуг, передбачену Договором.
Згідно постанови Верховного Суду від 25.01.2018 у справі № 401/1466/15-ц відмова відповідача від виконання зобов`язання в односторонньому порядку за договором про надання юридичних послуг, а саме відмова сплатити винагороду товариству, на яку при укладенні цього договору розраховував позивач, є істотним порушенням його умов.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем в розмірі 2270,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись статтями 12,81,258,259,263-265, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Автопоміч», представник позивача «Адвокатське об`єднання «Грант Груп Партнерс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Автопоміч» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: Н. Ю. Кононихіна