У Х В А Л А

21.10.2022 Справа №607/6424/20

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Сташків Н.М., з участю секретаря судового засідання Баб`як Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про полі спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа №607/6424/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відповідно до якого позивач, із урахування поданої заяви про зміну предмета позову, просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі, що дорівнює вартості Ѕ частки гаражу № НОМЕР_1 , що розташований в кооперативі «Ветеран» в м.Тернополі; стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі, що дорівнює вартості Ѕ частки легкового автомобіля марки «BMW» модель 420 Gran Coupe 2017 року випуску в рахунок компенсації за його продаж; стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі, що дорівнює Ѕ частки грошових коштів, які були на депозитному рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за № НОМЕР_2 на момент їх зняття ОСОБА_1 і вказаного рахунку; визнати спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти на депозитному рахунку в АТ «Укрсиббанк» за № НОМЕР_3 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі, що дорівнює Ѕ частки грошових коштів на депозитному рахунку в АТ «Укрсиббанк» за № НОМЕР_3 ; визнати спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_4 в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за договором №218198 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 № НОМЕР_4 в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за договором №218198.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2020 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 , а саме: на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 в межах грошової суми 21 199 доларів США; на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому а АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335 в межах грошової суми 2 113 989 гривень; на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 322313 за договором банківського вкладу «Накопичувальний строковий» №218198 від 30 травня 2019 року в межах грошової суми 30 401 ЄВРО, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

18 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зустрічне забезпечення позову, яку було надіслано засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 13 жовтня 2022 року. Відповідач просить застосувати зустрічне забезпечення у вигляді внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 1 000 000 гривень. Клопотання обгрунтоване тим, що зустрічне забезпечення необхідне для забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову шляхом накладення арешту на його депозитні рахунки, а тому вважає, що є підстави застосування зустрічного забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. Цивільним процесуальним кодексом не передбачено повідомлення учасників справи про розгляд клопотання про зустрічне забезпечення позову. За вказаних обставин відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України суд розглядає вказане клопотання в порядку письмового провадження.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Частиною 3 вказаної статті визначено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. (частини 4 5 ст. 154 ЦПК України).

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом із тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору в справі є поділ майна подружжя.

Згідно з матеріалами справи позивач ОСОБА_4 є громадянкою України, має зареєстроване у встановленому порядку постійне місце проживання на території України, а саме: АДРЕСА_1 .

Заявником не подано суду доказів, які б підтверджували, що майновий стан ОСОБА_4 або її дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови йому у позові.

На переконання суду, заходи забезпечення позову, які суд застосував своєю ухвалою 17 квітня 2020 року, є співмірними заявленим позовним вимогам ОСОБА_6 . Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як убачається зі змісту клопотання, в обґрунтування необхідності застосування зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внесення коштів на депозитний рахунок суду у розмірі 1 000 000 грн. відповідач зазначає, що існує така необхідність у зв`язку з накладенням арешту на депозити відповідача.

Разом із тим, відповідачем належним чином не обґрунтовано необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме по собі вжиття заходів забезпечення позову, не свідчить про те, що майновий стан позивача чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У заяві ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення не наведені докази, які б визначали можливу суму заподіяних збитків внаслідок накладення арешту на грошові банківські депозитні рахунки, відкриті на його ім`я.

Крім того, заявником не надано належних доказів наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи предмет позову, захід забезпечення позову, що був вжитий ухвалою суду від 17 квітня 2020 року, тривалість перебування справи у суді, недоведеність необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зустрічне забезпечення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 154, 260 261, 353 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

СуддяН. М. Сташків