У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, виданого 20 серпня 2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/6238/19 за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» до боржника ОСОБА_1 , про стягнення суми заборгованості за наданні послуги централізованого водопостачання та водовідведення,

встановив:

20 серпня 2019 року року суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь: Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» (адреса: м.Ужгород, вул. Митна,1,) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 16405 грн. 86 коп. та 192, 10 грн. - витрати з оплати судового збору.

10 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, зокрема вказує, що на її думку вимоги стягувача безпідставні та необґрунтовані, до заяви не додано відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин та пояснень щодо розміру заборгованості у сумі 16405,86 грн. Також зазначає, що у розрахунку боргу вказаний розрахунковий період з травня 2016 року по квітень 2019, а договір про надання послуг з водопостачання на який посилається заявник був укладений у жовтні 2018 року і в ньому вказана адреса АДРЕСА_2 , тобто заявник здійснив розрахунок боргу не за адресою, що вказана в договорі.

Разом з тим, боржник просить поновити строк на оскарження судового наказу у зв`язку з тим, що отримала такий 26 вересня 2022 року, після ознайомлення адвоката з матеріалами справи №308/6238/19. Також зазначає, що в матеріалах справи наявні конверти з повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана боржником ОСОБА_1 , заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені боржником ОСОБА_1 , доводи та додані до заяви про скасування судового наказу документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки боржник ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, згідно з приписами ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст.171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне визнати причини пропуску боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу поважними, а відтак, поновити відповідний строк.

При цьому стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги боржника про стягнення судового збору та витрат на правову допомогу із стягувача сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, то у задоволенні таких слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору та витрат на правову допомогу, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч.2 ст.164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 164,70, 171 ЦПК України,

постановив:

Поновити боржнику ОСОБА_2 строк для подання заяви про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 20 серпня 2019 року у справі №308/6238/19.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2019 року у справі №308/6238/19.

Скасувати судовий наказ виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 20 серпня 2019 року у справі №308/6238/19 про стягнення з ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь: Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» (адреса: м.Ужгород, вул. Митна,1,) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 16405 грн. 86 коп. та 192, 10 грн. - витрати з оплати судового збору.

У стягненні на користь ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору в сумі 124,05 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 з Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгорода» відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Катерина ДЕГТЯРЕНКО