Справа №443/135/22
Провадження №2/443/366/22
УХВАЛА

іменем України

17 червня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Жидачів заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ільківа Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про встановлення факту перебування на утриманні та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 26 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про встановлення факту перебування на утриманні та стягнення страхового відшкодування задоволено. Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 188 000 (сто вісімдесят вісім тисяч) гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок витрат на сплату судового збору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в користь держави 1880 (одна тисяча вісімсот вісімдесят) гривень судового збору.

В судовому засіданні 26.05.2022 року представник позивача заявив клопотання про подання ним доказів витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

02.06.2022 року на адресу суду надійшла заява з додатками від представник позивачки ОСОБА_1 адвоката Ільківа Миколи Миколайовича, згідно якої представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Заяву мотивує тим, що у провадженні Жидачівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про встановлення факту перебування на утриманні та стягнення страхового відшкодування. 26 травня 2022 року у справі прийнято рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі. У позовній заяві представник позивача просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Одночасно із позовною заявою позивачем було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи. Вказані витрати підтверджено документами, які наявні в матеріалах справи: ордером, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №001100 Ільків М.М. від 07.08.2018 року; актом від 20.04.2022 року №11-01 прийому передачі наданих послуг до договору №17.05.21 про надання правової допомоги від 17.05.2021 року.

При ухваленні вказаного рішення від 26.05.2022 року судом не вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу.

13.06.2022 року представником відповідача адвокатом Бондарук І.Ю. подано заперечення про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якого покликається на те, що доказів оплати витрат на правову допомогу в заявленому розмірі та розрахунку таких витрат позивачем та її представником не надано. Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

А тому, заявлена вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає, у зв`язку з цим і відсутні підстави, передбачені ст.270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення.

Крім того, просить проводити розгляд справи без участі представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Так, представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Ільківим Миколою Миколайовичем на підтвердження понесення витрат до суду подано: ордер на надання правничої правової допомоги від 20.01.2022 року на підставі договору про надання правової допомоги №17.05.21 від 17 травня 2021 року (а.с.36); cвідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.37), Акт №11-01 приймання-передачі наданих послуг до договору №17.05.21 про надання правової допомоги від 17.05.2021 року (а.с.106, 112).

Як видно з Акту №11-01 приймання-передачі наданих послуг до договору №17.05.21 про надання правової допомоги від 17 травня 2021 року, ОСОБА_1 (Замовник) та адвокат Ільків Микола Миколайович (Виконавець) склали даний акт про те, що відповідно до договору надання правової допомоги №17.05.21 від 17.05.2021 року виконавцем були надані такі послуги та час, витрачений на їх реалізацію, а також сума за надані послуги:

-Аналіз документів, наданих клієнтом, та формування правової позиції щодо захисту порушених прав, 2 год., сума 2000 грн.;

-Підготовка та написання позовної заяви, 2 год., сума 2000 грн.;

-Підготовка та написання інших процесуальних документів (відзиву, адвокатських запитів, клопотань, заяв), 2 год., сума 2000 грн.;

-Участь в судових засіданнях, 4 год., сума 4000 грн.

Всього наданих послуг на суму 10000 гривень. Сторони претензій одна до одної не мають.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року по справі № 329/766/18.

Обов`язковість подачі таких доказів узгоджується із постановою Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, в якій зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішенні у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, п.268 рішення у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як зазначалось вище, надання адвокатських послуг позивачці підтверджується, зокрема, ордером про надання правничої (правової) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги №17.05.21 від 17 травня 2021 року, однак даний договір відсутній в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити, що саме є предметом даного договору, за виконання яких юридичних послуг замовник оплачує винагороду (гонорар) виконавцю, час та умови виконання таких послуг та їх оплата.

Тобто, позивачем не доведено належними та достатніми доказами розміру заявлених витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн., зокрема такий не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст.ст.137-139, 141, 246, 270, 354,355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ільківа Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про встановлення факту перебування на утриманні та стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Жидачівський районнйи суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя С.І. Сливка