РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/6921/21

провадження у справі № 2/0285/2/22

26 жовтня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.;

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач 1 ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 ,

відповідач 2 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА", представник Крюк Юлія Анатоліївна,

розглянувши у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

30.12.2021 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду позов, у якому просив постановити рішення суду та стягнути на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача 2 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (надалі ПАТ "СК"УНІКА") 94 173 грн 37 коп. страхового відшкодування та 5 600 грн. 00 коп. сплачених коштів за проведення автотоварознавчої експертизи; з відповідача 1 ОСОБА_4 30 000 грн 00 коп. моральної шкоди, 908 грн судового збору та 8 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_4 07.02.2021 року близько 23 год. 00 хв. на 217 км автодороги Київ Чоп в напрямку м. Житомир (біля с. Романівка Новоград-Волинського р-ну Житомирської області), керуючи автомобілем марки JAGUAR, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, а водій автомобіля VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1., 12.3. Правил дорожнього руху (надалі ПДР). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року у справі № 756/10317/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. Зазначив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) позивачу ОСОБА_1 спричинені матеріальні збитки у розмір 108 826 грн. 30 коп. у зв`язку із механічними пошкодженням транспортного засобу, володільцем якого він був на момент ДТП. 20.09.2021 року відповідачем 2 ПАТ "СК"УНІКА" частково, у розмірі 14 652 грн 93 коп., сплачене страхове відшкодування. Так, вказаними неправомірними діями відповідача 1 позивачу ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 30 000 грн. У порядку обґрунтування розміру моральної шкоди зазначив, що позивач ОСОБА_1 під час ДТП отримав тілесні ушкодження, переніс фізичний біль та нервові страждання, після ДТП змушений був застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя, так як ДТП сталося в Україні, а він є мешканцем та громадянином Федеральної Республіки Німеччини, пошкоджений автомобіль був для нього транспортним засобом для пересування по Україні в умовах обмеженого користування громадським транспортним засобом під час карантину викликаного пандемією Covid-19. Також, позивачем ОСОБА_1 витрачено 5 600 грн 00 коп. за проведення автотоварознавчої експертизи та сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору у даній справі. Вважає права позивача ОСОБА_1 порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

04.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій.

01.02.2022 року представником відповідача 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказував на те, що відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, вартість відновлюваного ремонту склала 211 884 грн 99 коп., а ринкова вартість 100 379 грн 46 коп. Оскільки транспортний засіб відповідно до ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вважався фізично знищеним, тому позивачу ОСОБА_1 відшкодовано (сплачено) різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у розмірі 14 799 грн 46 коп. Також зазначив, що ринкову вартість транспортного засобу визначалася з урахуванням того, що на момент ДТП останній не був розмитнений.

10.02.2022 року представником відповідача 1 також подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав на те, що позивачем до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження права власності на автомобіль VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 . Окрім того, сторона відповідача 1 має об`єктивні сумніви у добросовісності позивача ОСОБА_1 , вважає, що він здійснював незареєстровану підприємницьку діяльність із перевезення даного транспортного засобу з-за кордону до України для подальшого його продажу. При цьому, позивач зловживаючи наданими йому процесуальними правами подав до суду завідомо безпідставний позов до відповідача, ціллю якого є виключно завдання останньому репутаційної шкоди, який є народним депутатом. Вважає, що звернення не спрямоване на реальний захист прав позивача, оскільки його права не порушені. Також, позивачем не надано жодних доказів обґрунтованості позовних вимог.

18.02.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив представника відповідача 1, в якому просив вважати його необгрунтованим. Додатково обґрунтував позовну вимогу щодо моральної шкоди та вказав, що позивач ОСОБА_1 під час ДТП отримав фізичний біль від тілесних ушкоджень, нервовий стрес. При цьому, нервовий стрес полягав у тому, що ДТП відбулася вночі, у зимову пору року тривалий час знаходився на узбіччі дороги в непридатному для руху автомобілі, змушений був застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя, так як ДТП сталася в Україні, а позивач є мешканцем та громадянином Федеральної Республіки Німеччини. Зазначив, що законність володіння позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , не оспорена ні митницею, ні прикордонною службою, а також ПАТ "СК"УНІКА", яка виплатила частково страхове відшкодування від ДТП. Вказав, що посилання представника відповідача 2 щодо здійснення позивачем незареєстрованої у встановленому законом порядку підприємницької діяльності з продажу транспортного засобу є безпідставним, оскільки будь яких доказів на підтвердження такого суду не надано.

18.02.2022 року задоволено клопотання представника позивач щодо витребування з Оболонського районного суду м. Києва матеріалів справи № 765/10317/21, складених щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП.

29.04.2022 року до суду надійшли належним чином завірені копії матерів справи № 765/10317/21.

22.06.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних підстав.

26.10.2022 року у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві відповіді на відзив представника відповідача 1.

Представник відповідача 1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача 2 у судове засідання не зявився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести без участі їх представника.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Встановлено, що 15.07.2021 року Оболонським районним судом м. Києва у справі № 756/10317/21 ухвалено постанову, яка набрала законної сили.

Згідно даної постанови провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 122 4, 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

У постанові визнано ОСОБА_4 винним у порушені п. 12.1., 12.3 ПДР за наступних обставин, зокрема: ОСОБА_4 07.02.2021 року близько 23 год. 00 хв. на 217 км автодороги Київ Чоп в напрямку м. Житомир (біля с. Романівка Новоград-Волинського р-ну Житомирської області), керуючи автомобілем марки JAGUAR, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, а водій автомобіля VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 тілесні ушкодження (а.с.9,212).

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 , 2 та 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1 Закону України Про страхування передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Стаття 28 Закону № 1961-IV визначає, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, судом встановлено, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу марки JAGUAR, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП застрахована ПАТ "СК"УНІКА" згідно Полісу № 200410841, за яким: страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн 00 коп.; розмір франшизи 0 грн (а.с.75).

17.09.2021 року ПАТ "СК"УНІКА" здійснила виплату представнику ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 14 799 грн 46 коп (а.с.120).

При визначені розміру страхового відшкодування ТОВ СЗУ Україна Коналтинг складено Звіт № 9569 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно якого ринкова варіть транспортного засобу VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 100 379 грн 46 коп.; вартість відновлювального ремонту 211 884 грн 99 коп. (а.с.84)

Разом з тим, у вказаному Звіті не враховані митні платежі у розмірі 89 726 грн 01 коп., які здійснені 07.02.2021 року о 17 год. 23 хв., тобто до ДТП, що збільшує ринкову вартість даного транспортного засобу до ДТП (а.с.37), яка з їх урахуванням складає 190 105 грн 47 коп. (100 379 грн 46 коп. + 89 726 грн 01 коп. = 190 105 грн 47 коп.).

Згідно Висновку експертного дослідження № 13777, складеного 19.08.2021 року, вартість КТЗ у пошкодженому стані транспортного засобу VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 85 580 грн 00 коп. (а.с.111-112)

Відтак, оскільки транспортний засіб вважається фізично знищеним та цивільна відповідальність водія транспортного засобу марки JAGUAR, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована ПАТ "СК"УНІКА" згідно Полісу № 200410841, а потерпілому водію VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , була завдано майнова шкода у звязку із пошкодженням транспортного засобу, яким він керував, з відповідача 2 ПАТ "СК"УНІКА", у межах страхового ліміту, передбаченого п. 9.3. ст. 9 Закону № 1961-IV, слід стягнути на його користь різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням виплаченої суми страхування, зокрема 89 725 грн 98 коп. (190 105 грн 47 коп. - 85 580 грн 00 коп. - 14 799 грн 49 коп. = 89 725 грн 98 коп.). Тому суд позов у цій частині задовольняє частково.

При цьому суд не бере до уваги твердження представника відповідача 1 викладеного у змісті відзиву на позовну заяву, зокрема, щодо того, що позивачем до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження права власності на автомобіль VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки останній на правомірній підставі володів транспортним засобом відповідно до пункту 2.2. ПДР.

Так, пунктом 2.2. ПДР передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Саме з даного приводу Велика Палата Верховного Суду висловила свою думку та вважає, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну (постанова у справі № 147/66/17 від 14.12.2021 року).

Також, суд не бере до уваги Висновок № 2606, складений судовим експертом 24.02.2021 року, оскільки при визначені ринкової вартості дослідженого КТЗ експерт визначав його вартість як розмитненого на території держави України, при тому, що на момент ДТП транспортний засіб не був розмитнений.

Не знайшли свого підтвердження також твердження представника відповідача 1 Костюх А.В. щодо того, що позивач ОСОБА_1 здійснював незареєстровану підприємницьку діяльність із перевезення транспортного засобу з-за кордону до України для подальшого його продажу та щодо того, що позивач подав до суду завідомо безпідставний позов до відповідача ціллю якого є виключно завдання останньому репутаційної шкоди, який є народним депутатом. Зокрема, доказів які б вказували на ці обставини, відповідачем 1 та/або його представником суду не надано.

Що стосується заявленої позовної вимоги щодо моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно пункту 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 26 1 Закону № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказував на те, що спричинену моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 30 000 грн, яка виразилися, зокрема також, у тому що після ДТП він змушений був застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя, так як ДТП сталося в Україні, а він є мешканцем та громадянином Федеральної Республіки Німеччини, пошкоджений автомобіль був для нього транспортним засобом для пересування по Україні в умовах обмеженого користування громадським транспортним засобом під час карантину викликаного пандемією Covid-19. Також у тому, що ДТП відбулася вночі та у зимову пору року він тривалий час знаходився на узбіччі дороги в непридатному для руху автомобілі.

З огляду на обґрунтування даних позовний вимог у цій частині суд враховує, що позивач просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`я потерпілого (згідно з статтею 23 Закону № 1961-IV) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з статтею 28 Закону № 1961-IV). Тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втрат через спричинене з вини страхувальника ДТП, має бути співмірно компенсована останнім.

Саме до такого висновку, прийшла Велика Верховного Суду у постанові у справі № 147/66/17 від 14.12.2021 року.

Також, суд враховує розяснення, викладені у Постанові Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Так, враховуючи обставини, при яких позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку з даною подією, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, а також, виходячи з наслідків ДТП, яка потягла за собою необхідність позивачу застосовувати додаткових зусиль до організації свого життя, оскільки ДТП відбулася у ночі та у зимову пору року, останній тривалий час знаходився на узбіччі дороги в непридатному для руху автомобілі, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди 15 000 грн 00 коп., задовольнивши позов у цій частині також частково.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подані фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги позивача у частині стягнення моральної шкоди до відповідача 1 ОСОБА_4 , з останнього на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Також, оскільки позивач, у відповідності до вимог закону, був звільнений від сплати судового збору за майновою вимогою до з відповідача 1 ПАТ "СК"УНІКА" на користь держави слід стягнути 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну майнову вимогу, а саме 908 грн 00 коп. судового збору.

При цьому, суд не стягує з відповідача 1 ПАТ "СК"УНІКА" на користь позивача 5 600 грн 00 коп. коштів за проведення автотоварознавчої експертизи, оскільки суд не брав його до уваги при постановленні рішення у даній справі.

Крім того, представник відповідача 1 та представник позивача, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів зробили відповідні заяви, а саме: про подачу доказів щодо судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі. Такі заяви останніх прийняті судом під час судового засідання 26.10.2022 року та зафіксовані у протоколі судового засідання.

Тому, у разі подачі відповідних доказів, у порядку ст. 270 ЦПК України, у справі буде ухвалене додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодоюзадовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 89 725 ( вісімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч ) грн 00 коп. та 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"на користь держави 908 (девятсот вісім) грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Німеччини, паспорт № НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) ,

відповідач 1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - не встановлено, місце проживання - АДРЕСА_2 ),

відповідач 2 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА"( , місцезнаходження - вул. Олени Таліги, 6-В, м. Київ) .

Дата складення повного судового рішення 04.11.2022 року.

Суддя А.В.Михайловська