Провадження № 2/344/700/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніни Анатоліївни про визнання виконавчого напису №2084 від 07.12.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніною Анатоліївною, таким що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніни Анатоліївни про визнання виконавчого напису №2084 від 07.12.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніною Анатоліївною, таким що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивувала тим, що 01.11.2016 року між нею, та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до Договору ОСОБА_2 передала їй у власність грошові кошти в сумі 765 462, 00 гривні, що еквівалентно 30000 доларів США за курсом НБУ на день посвідчення цього договору, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язалась повернути позику у визначений Договором термін. Згідно п. 4 Договору позичальник зобов`язався повернути кошти до 01 листопада 2017 року у еквіваленті 30000 (тридцять тисяч ) доларів США по курсу НБУ на день повернення коштів. На виконання зобов`язання за договором позики, 01.11.2016 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки. Відповідно до даного Договору іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площе 54,8 кв.м., жилою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно п. 2 Договору заставна вартість предмету іпотеки за згодою Сторін встановлена в розмірі 800 000 ( вісімсот тисяч) гривень.

07.12.2017 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А. А. видано виконавчий напис № 2084, яким з неї стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_3 заборгованість за договором позики 767 162 грн. за рахунок майна, переданого в іпотеку як забезпечення виконання зобов`язання, а саме двохкімнатна квартира, загально площею 54,8 кв. м., жилою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 07.05.2018 року заступником начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богаком Я.В. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Про виконавчий напис та про постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу їй нічого не було відомо. Жодного повідомлення від відділу державної виконавчої служби вона не отримувала.

Зазначає, що вартість квартири та сума неповернутої позики є неспіврозмірні. Оцінку квартири проводили без її участі, тобто, квартира експертом не оглядалась, що піддає сумніву об`ективності проведення оцінки. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За наведених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягають виконанню.

12.11.2021 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 27.10.2017 року вона надіслала Позивачу власноручно написану заяву, в якій нагадувала їй про сплив строку повернення позики. Так як Позивач не розрахувалась з нею у встановлений п. 4 Договору позики строк, на її заяву не відреагувала, вона звернулась до нотаріуса для вчинення виконавчого напису власне на Договорі позики, так як останній є документом, що встановлює заборгованість Позивача. 02.11.2017 року вона звернулась до нотаріуса із заявою повідомити Позивача (Позичальника) про сплив строку повернення позики та можливість добровільно розрахуватись до 02.12.2017 року. Нотаріус направила відповідне повідомлення Позивачу 02.11.2017 року. Однак Позивач не розрахувалась з нею в строк до 02.12.2017 року, що дало правові підстави 07.12.2017 року вчинити виконавчий напис на Договорі позики, який зареєстровано в реєстрі за №2084. На підставі її заяви було розпочате примусове виконання Виконавчого напису № 2084 від 07.12.2017 року; відкрито виконавче провадження за No 55448851. Так як Позивач добровільно, в межах виконавчого провадження, суму позики її не повернула, державним виконавцем 30.01.2018 року було описано й арештовано нерухоме майно боржника (Позивача), а саме: двокімнатну квартиру заг. площею 54,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому дану квартиру передано на реалізацію. Згідно Протоколу № 327321 проведення електронних торгів від 18.04.2018 року торги не відбулись через відсутність учасників торгів. 27.04.2018 року вона звернулась до Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області із заявою щодо залишення за собою вище згаданої квартири в рахунок погашення боргу, в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку». Постановою Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 07.05.2018 року, їй передано в рахунок погашення боргу вищезгадану квартиру, яка належала Позивачу. Власне на підставі Акту Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, затвердженого заступником начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 07.05.2018 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. було видано Свідоцтво про належність їй на праві власності нерухомого майна, що складається з двокімнатної квартири номер АДРЕСА_2 . 18.05.2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. було зареєстровано за нею право власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; номер запису про право власності : 26220506. Позивач не заперечувала факт отримання від неї в позику грошової суми в розмірі 765 462, 00 грн. (що еквівалентно 30 000, 00 доларів США) та існування в неї заборгованості перед нею згідно укладеного між ними договору позики. Відповідно сума боргу є безспірною і в нотаріуса були правові підстави вчиняти виконавчий напис на договорі позики, який є документом, що встановлює заборгованість Позивача перед нею. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с.39-47).

02.12.2021 року відповідачка подала заяву про застосування строків позовної давності. Зазначила, що строк позовної давності у даній справі сплив 02.11.2020 року, оскільки підписуючи договір позики та договір іпотеки позивач була ознайомлена з їх змістом, а тому строк виконання нею зобов`язань, який настав 01.11.2017 року, був їй відомий. Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку позивач не подавала (а.с.123-125) .

Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Представник відповідача подала заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніна Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 у власність грошові кошти в сумі 765 462, 00 гривні, що еквівалентно 30 000 доларів США за курсом НБУ на день посвідчення цього договору, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк (а.с.7).

Згідно п. 4 Договору позичальник зобов`язався повернути всю позику до 01 листопада 2017 року. При цьому сума грошей, що підлягають поверненню, визначається в еквіваленті 30 000 (тридцять тисяч ) доларів США по курсу НБУ на день повернення коштів.

На виконання зобов`язання за договором позики, 01.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки. Відповідно до даного Договору іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площе 54,8 кв.м., жилою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно п. 2 Договору заставна вартість предмету іпотеки за згодою Сторін встановлена в розмірі 800 000 ( вісімсот тисяч) гривень (а.с.8).

27.10.2017 року ОСОБА_2 надіслала Позивачу заяву, в якій нагадувала їй про сплив строку повернення позики (а.с.55).

02.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. із заявою, в якій просила повідомити ОСОБА_1 про сплив строку повернення позики та можливість добровільно розрахуватись до 02.12.2017 року (а.с.56).

02.11.2017 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. на адресу ОСОБА_1 направила відповідне повідомлення (а.с.58).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, дане повідомлення повернулось за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.59).

07.12.2017 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. року вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером №2084 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 767 162 грн. за рахунок майна, переданого в іпотеку як забезпечення виконання зобов`язання (а.с.54)

Згідно протоколу №327321 проведення електронних торгів від 18.04.2018 року, реєстраційний номер лота:270069 іпотека: двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , торги не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.60).

Постановою заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 07.05.2018 року, ОСОБА_2 передано в рахунок погашення боргу вищезгадану квартиру, яка належала ОСОБА_1 (а.с.61).

18.05.2018 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. було видано Свідоцтво про належність ОСОБА_3 на праві власності нерухомого майна, що складається з двокімнатної квартири номер АДРЕСА_2 (а.с.63).

18.05.2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. було зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; номер запису про право власності : 26220506 (а.с.64).

Як випливає з позовної заяви позивачка покликається на те, що стягнута за виконавчим написом заборгованість не була безспірною.

Відповідно дост. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат`нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За змістом п. 1 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 ( в редакції від 29.11.2001 року, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису16.11.2011 року), відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Розділом 32 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р.за №283/2882 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено:відомості про найменування і адресу стягувача та боржника;дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи;строк, за який має провадитися стягнення;інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису у разі порушення осн6овного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

З наданих документів встановлено, що вимога відповідача про погашення заборгованості була направлена на адресу позивачу 02.11.2017 року та повернулась за закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис після спливу тридцяти днів після направлення письмової вимоги про усунення порушень.

Пунктом 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88Закону України«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Судом встановлено, що на момент вчинення приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. виконавчого напису №2084 від 07.12.2017 року позивач мала безспірну заборгованість перед відповідачкою, доказів погашення заборгованості позивачем суду не надано, а тому нотаріусом було дотримано при вчиненні даного виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону.

Представник відповідача заявила про застосування строку позовної давності.

Оскільки судом встановлено, що права чи інтереси позивача не порушені, суд відмовляє у позові з підстав його необґрунтованості, судом не досліджується питання щодо наявності чи відсутності підстав для застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніни Анатоліївни про визнання виконавчого напису №2084 від 07.12.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніною Анатоліївною, таким що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 12.10.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.