УХВАЛА

12 січня 2022 року

м. Київ

справа № 501/3553/18

провадження № 61-19495св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Моноліт»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду

від 03 грудня 2020 року в складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гірняк Л. А., Комлевої О. С.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Моноліт» (далі - ТОВ «БФ «Моноліт», товариство, будівельна фірма) про розірвання договору, стягнення коштів, сплачених за договором,

та пені за прострочення виконання зобов`язання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що 25 травня

2011 року між нею та відповідачем укладено договір № 71 (далі - договір),

на підставі якого вона сплатила будівельній фірмі кошти в загальній сумі 212 160,00 грн, а відповідач зобов`язався від її імені організувати будівництво квартири загальною площею 52,00 кв. м, будівельний номер 2, розташованої

на 1-му поверсі в першій секції будинку з будівельним номером АДРЕСА_1 . Планова здача будинку - IV квартал 2013 року.

З огляду на те що відповідач свої зобов`язання в установлений договором строк не виконав, уточнивши позовні вимоги та посилаючись на умови договору, ОСОБА_1 просила розірвати договір від 25 травня 2011 року № 71, укладений між нею і ТОВ «БФ «Моноліт», стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 212 160,00 грн, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з відповідача на її користь пеню за кожний день прострочення в розмірі 3 відсотків вартості роботи в сумі 11 978 553,60 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада

2019 року позов задоволено частково.

Стягнено з ТОВ «БФ «Моноліт» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі

212 160,00 грн.

У задоволенні позову в частині розірвання договору та стягнення пені відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2019 року

в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені в розмірі

11 978 553,60 грн скасовано і прийнято в цій частині нову постанову

про часткове задоволення позову.

Стягнено з ТОВ БФ «Моноліт» на користь ОСОБА_1 пеню за період

з 25 лютого 2018 року до 25 лютого 2019 року в розмірі 6 364,80 грн.

У решті рішення залишено без змін.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня2020 року змінити

в частині визначення розміру пені, стягнути з ТОВ БФ «Моноліт» на її користь пеню в сумі 2 323 152,00 грн.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

до касаційного суду не направили.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з Іллічівського міського суду Одеської області.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року справу призначено

до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року зупинено касаційне провадження у справі № 501/3553/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «БФ «Моноліт» про розірвання договору, стягнення коштів до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи

№ 320/5115/17-ц (провадження 14-133цс20) за позовом ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до АТ КБ «ПриватБанк»

про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені)

за договорами банківських вкладів.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання

про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження

у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду

не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Оскільки справа № 320/5115/17 (провадження 14-133цс20), передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, 09 листопада 2021 року розглянута, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне касаційне провадження у справі № 501/3553/18 поновити.

Керуючись частиною першою статті 254, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 501/3553/18-ц (провадження

№ 61-17055св20) за позовом ОСОБА_1 до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Моноліт» про розірвання договору, стягнення коштів.

Ухвала суду касаційної інстанції набуває законної сили з моменту її підписання

та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков Є. В. Коротенко
В. М. Коротун М. Ю. Тітов