Справа № 454/1117/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 16554,45грн. заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує наступним.

31.01.2014р. відповідач отримав кредит у розмірі 10 990 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних на суму залишку заборгованості за кредитом терміном до 26.01.2017р.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 05.04.20165р. виникла заборгованість в сумі 16554,45грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 9010,78грн.; прострочених відсотків 1519,78грн.; простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 4374грн.; пені 1649,89грн.

У зв`язку з наведеним, в банку виникло право вимоги дострокового повернення позики.

Відповідачу надіслано повідомлення про заборгованість та необхідність її погасити, однак така не була погашена в добровільному порядку.

Заочним рішенням суду від 09.06.2016р. стягнуто з відповідача на користь банку 16554,45грн. заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 06.09.2021р. замінено стягувача ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою суду від 14.01.2022р. в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого листа Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2016р. у виконавчому провадженні №67803890 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» 16554,45грн. заборгованості

Ухвалою від 15.04.2022р. заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 09.06.2016р. скасовано та призначено підготовче провадження на 26.05.2022р.

Ухвалою від 02.09.2022р. позивача ПАТ «Кредобанк» замінено на правонаступника ТОВ «Довіра та Гарантія», справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

В письмових поясненнях зазначила. що на момент передання права на стягнення кошті за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 становила 9010,78грн. тіло кредиту та 25,34грн. відсотки банку.

До моменту отримання заяви про перегляд заочного рішення стягувачу не було відомо про останній проходить військову службу.

13.01.2022р. на реквізити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було зараховано погашення за кредитним договором в сумі 8818,85грн.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що він приймав участь в антитерористичній операції, а тому йому безпідставно нараховано штрафні санкції, пеню та відсотки за користування кредитом.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до кредитного договору №10149-OWNCASH від 31.01.2014р. (далі договір) укладених між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 , останній отримав кредит в сумі 10 990грн. З базовою відсотковою ставкою 9,99% на місяць на залишок заборгованості на строк до 26.01.2017р.

Договором та графіком платежів передбачено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит щомісячно до 26 числа разом із нарахованими процентами рівними сумами по 573грн.

Відповідно до п.5.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором.

Згідно п.6.1 Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки у повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної ставки, визначеної в п.2.4 договору, але не менше 1грн. за кожен день прострочення.

29.07.2015р. ПАТ «Кредобанк» направив ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення суму заборгованості.

З розрахунку встановлено, що станом на 05.04.2016р. заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складає 16 554,45грн., в тому числі:

- 9010,78грн. неповернута сума кредиту;

- 1519,78грн. прострочені відсотки;

- 4374грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;

- 1649,89грн. пеня.

Також, з вказаного розрахунку та довідки про рух коштів по рахунку встановлено, що ОСОБА_1 сплачував платежі за кредитним договором за період з лютого 2014 року по липень 2014 року включно та надалі жодних платежів на погашення кредиту не вчиняв.

З вимоги повідомлення від 29.07.2015р. встановлено, що ПАТ «Кредобанк» вимагав від ОСОБА_1 достроково повернути суму заборгованості в сумі 12546,18грн. (станом на 27.07.2015р.). дану вимогу ОСОБА_1 отримав особисто 04.08.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З військового квитка, довідки №2078 від 28.09.2016р., витягу з наказу №214 від 29.09.2016р., посвідчення серія НОМЕР_1 від 15.07.2020р. встановлено. що ОСОБА_1 25.093.2015р. на підставі Указу Президента України №15/2015 від 15.01.2015р. призваний у Збройні Сили України під час мобілізації, в період з 05.04.2015р. по 24.04.2015р., з 17.05.2015р. по 07.07.2015р., з 17.09.2015р. по 14.12.2015р., з 14.12.2015р. по 24.12.2015р., з 03.01.2016р. по 10.02.2016р., з 22.02.2016р. по 10.07.2016р., з 10.07.2016р. по 23.08.2016р., з 23.08.2016р. по 28.09.2016р. безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей та 29.09.2016р. демобілізований в запас, йому надані пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту статей 546, 548, 549 ЦК України. виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що, згідно військового квитка ОСОБА_1 з 25.03.2015р. призваний на службу в Збройних Силах України під час мобілізації та надалі приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області та Луганської області, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентах, нарахована до 25.03.2015р., включаючи платіж за березень 2015 року, оскільки договором обумовлено обов`язок останнього вносити платежі до 26 числа кожного місяця

Так, відповідно до розрахунку, який долучено банком до позовної заяви та досліджений судом, ОСОБА_1 не сплачував кредит, починаючи з серпня 2014 року. Розмір відсотків за період з серпня 2014 року по березень 2015 року становить 606,64грн.

Розмір пені позивачем розраховано за період з 06.04.2015р., тобто після мобілізації відповідача 25.03.2015р., а тому така не підлягає стягненню з останнього.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до положень ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З наведеного слід дійти висновку, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, станом на 01.01.2017р. - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Переліку послуг, які обумовлені щомісячною комісією, кредитним договором №10149-OWNCASH від 31.01.2014р. не передбачений.

Поряд із цим, відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019р. у справі №524/5152/15-ц, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

За таких підстав, встановлення комісії за дії кредитодавця, які не є послугами, що надаються позичальнику, суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», а тому, комісія в розмірі 4374грн. не підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором 10149-OWNCASH від 31.01.2014 року в розмірі 9617 (дев`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 42коп., яка складається з: неповернутої суми кредиту в розмірі 9010 (дев`ять тисяч десять)грн. 78коп.; відсотків у розмірі 606 (шістсот шість)грн. 64коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 800 (вісімсот)грн. 62коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , місцезнаходження: вул.Авіаконтруктора Ігоря Сікорського,8, м.Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович