Справа № 569/8169/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Рівнегаз збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 24587,72 грн., що складається з 19842,70 грн. сума основного боргу, 1818,80 грн. пеня за порушення основного зобов`язання, 228,29 грн. 3% річних, 2697,43 грн. - інфляційні нарахування та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 01.01.2021 року між ТОВ «Рівнегаз збут» та Фізичною особою ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Споживач) було укладено договір № 41АВ337-3060-20 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - Договір). В подальшому Сторони договору додатковою угодою №1/22 від 01.01.2022 року продовжили строк дії Договору до 31.12.2022 року (п.4 Додаткової угоди №1/22 від 01.01.2022). Вказаний Договір укладений відповідно до Правил постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року. Абз. 5 п. 3 Розділу І Правил постачання встановлено, що фізичні особи, які використовують природний газ для професійної та/або комерційної діяльності, прирівнюються до споживачів, що не є побутовими, та укладають договір постачання природного газу згідно з розділом II цих Правил. Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплати вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. При підписанні Договору Сторони визначили наступний порядок та строки проведення розрахунків. Так, згідно з пунктом 4.2. оплата в розмірі 100% за переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Свої зобов`язання по постачанню природного газу Товариство виконало, що підтверджується підписаним Споживачем актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 року. В порушення вимог чинного законодавства та умов Договору Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 01.01.2021 року №41АР337-3060-20 в розмірі 24587,72грн. що складається з: суми основного боргу 19842,70 грн., пені за порушення зобов`язання -1 818,80 грн., три відсотки річних з простроченої суми боргу - 228,79 грн., індексу інфляції - 2 697,43 грн. та просить стягнути 2 481 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Представник позивача 17.10.2022 року подала заяву, в якій повідомила про сплату ОСОБА_1 суми основного боргу за поставлений природній газ в розмірі 19 842,70 грн. В зв`язку з цим представник позивача підтримує позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних, інфляційних витрат та суми сплаченого судового збору.

Ухвалою від 01 липня 2022 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних витрат та стягнення суми сплаченого судового збору підтримує та просить стягнути з відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши представлені у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 01.01.2021 року між ТОВ «Рівнегаз збут» та Фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір № 41АВ337-3060-20 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. В подальшому Сторони договору додатковою угодою №1/22 від 01.01.2022 року продовжили строк дії Договору до 31.12.2022 року (п.4 Додаткової угоди №1/22 від 01.01.2022).

Вказаний Договір укладений відповідно до Правил постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року.

Абз. 5 п. 3 Розділу І Правил постачання встановлено, що фізичні особи, які використовують природний газ для професійної та/або комерційної діяльності, прирівнюються до споживачів, що не є побутовими, та укладають договір постачання природного газу згідно з розділом II цих Правил.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ (далі-газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплати вартість газу у розмірах,строки та порядку, що визначені Договором.

При підписанні Договору Сторони визначили наступний порядок та строки проведення розрахунків.

Так, згідно з пунктом 4.2. оплата в розмірі 100% за переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Свої зобов`язання по постачанню природного газу Товариство виконало, що підтверджується підписаним Споживачем актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 року.

В порушення умов Договору оплату послуг з постачання природного газу Відповідачем проведено не своєчасно та не в повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача за спожитий природний газ станом на 23.06.2022 року складає - 19 842,70 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корис другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати* гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконана зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Підпунктом 6.2.1. Договору визначена відповідальність Споживача, яка полягає в тому, що у разі порушення строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги про сплату пені та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, й відтак ці вимоги не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку статті 601ЦК України.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17,18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

В порушення умов Договору оплату послуг з постачання природного газу Відповідачем проведено не своєчасно та не в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком інфляційні нарахування на суму боргу становлять пеня за порушення зобов`язання -1 818,80 грн., три відсотки річних з простроченої суми боргу - 228,79 грн., індексу інфляції - 2 697,43 грн.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими дослідженими доказами у справі, а тому позов підлягає задоволенню.

За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений природній газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» пеню за порушення зобов`язання -1 818,80 грн., три відсотки річних з простроченої суми боргу - 228,79 грн., індексу інфляції - 2 697,43 грн. та 2 481 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут", місцезнаходження: вул. Грушевського, буд.24, м. Рівне, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Харечко С.П.