єдиний унікальний номер справи 531/1022/21
номер провадження 2/531/13/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря - Сімоненко Я.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Билим І.О.,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - адвоката Янка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що до 23.12.2019 року перебував у шлюбі із відповідачкою, від якого вони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина фактично проживає із матір`ю, але позивач допомагає її одягати та бере участь у додаткових витратах, не має заборгованості щодо сплати аліментів. Не зважаючи на це, відповідачка перешкоджає йому бачитися із дитиною, створює конфлікні ситуації у присутності дочки, не відповідає на телефонні дзвінки з метою недопущення спілкування із дитиною.

Позивач на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. А у відповідачки є проблеми із психікою, оскільки вона намагалася вчинити самогубство.

Створюючи перешкоди у спілкуванні із дитиною, відповідачка спричинила позивачу моральні страждання.

Просив суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні із дитиною - ОСОБА_4 , визначити такі способи участі батька у спілкуванні та вихованні дочки: 1) двічі на місяць у суботу та неділю з 10:00 до 18:00 год. (за місцем проживання позивача); 2) у день народження з 10:00 до 16:00 год. (за місцем проживання позивача); 3) кожен день відео- та аудіозв`язок та звіт про те як дитина провела день, що робила, їла, і т.д.; 4) кожного року у липні і грудні (по місяцю) возити дитину на оздоровлення; 5) до досягнення дитиною трьох років ночівля із позивачем на вихідні дні із п`ятниці з 15:00 до 17:00 год (два рази на місяць); 6) після трьох років щоб дитина відвідувала садочок. Стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

09.09.2021 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Посилалася на те, що жодним чином не чинить перешкод у спілкуванні батька з дитиною та позивачем з цього приводу не надано жодних належних та допустимих доказів. Додані до позовної заяви диски із відеозаписами не засвідчені ЕЦП, тому не можуть прийматися до уваги судом.

Наголосила, що рішенням Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №63 від 20.04.2021 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає окремо» визначено способи участі позивача шляхом систематичних побачень, а саме кожну першу, третю суботу та неділю місяця з 12:00 год. до 15:00 год. за попередньою домовленістю сторін, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини, у присутності матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 жодного разу для спілкування з донькою не з`явився, доказів ненадання дитини у визначений період не надав.

Акцентує увагу на тому, що позивач просить про побачення із дитиною за місцем свого проживання у будинку його батьків за адресою: АДРЕСА_1 , а у матеріалах справи відсутній дозвіл власників майна на такі побачення.

При постановленні рішення просила взяти до уваги, що позивач ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо і схильний до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, у тому числі домашнього насильства. Деякі вчинки батька дитини можуть вкрай негативно впливати на дитину і її нормальний розвиток.

Також просила стягнути із позивача на її користь витрати за надання правничої допомоги.

08.10.2021 року позивачем збільшено та уточнено позовні вимоги, а саме просив: зобов`язати ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні із дитиною - ОСОБА_4 , визначити такі способи участі батька у спілкуванні та вихованні дочки: 1) двічі на місяць у суботу та неділю з 10:00 до 18:00 год. (за місцем проживання позивача); 2) у день народження з 10:00 до 16:00 год. (за місцем проживання позивача); 3) кожен день відео- та аудіозв`язок та звіт про те як дитина провела день, що робила, їла, і т.д.; 4) кожного року у липні і грудні (по місяцю) возити дитину на оздоровлення; 5) дозвіл на виїзд з дитиною за кордон; 6) до досягнення дитиною трьох років ночівля із позивачем, на вихідні дні з п`ятниці 15:00 до 17:00 год. неділі (два рази на місяць); 7) після трьох років щоб дитина відвідувала садочок. Стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати та моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн.

22.10.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки на уточнену позовну заяву, згідно якого вона вважає не доведеним позивачем спричинення йому моральної шкоди та суми, яку він просить стягнути в рахунок її відшкодування. Також матеріали справи не містять висновків психологічного дослідження чи експертизи з даного приводу. З боку відповідачки не вчинено жодних дій, які б засвідчили її вину у моральних стражданнях позивача. Твердження позивача про те, що відповідачка переховує дитину і забороняє позивачу та його сім`ї спілкуватися із нею не можуть бути взяті до уваги суду, оскільки не відповідають дійсності, є надуманими та нічим не підтвердженими. ОСОБА_2 не ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року задоволено клопотання представника відповідачки - адвоката Янка О.О. про витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 23.06.2022 року замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на належного - ОСОБА_2 у зв`язку зі зміною прізвища.

Ухвалою суду від 23.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради надати письмовий висновок щодо участі батька ОСОБА_1 у спілкування та вихованні дитини - доньки ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Билим І.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. Позивач пояснив, що щомісяця перераховує кошти в рахунок сплати аліментів.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що жодних перешкод у спілкуванні позивача із дочкою вона не чинить, а навпаки зацікавлена у їх спілкування. Але ОСОБА_1 уже тривалий час перебуває за кордоном та до доньки не навідується. Має суттєву заборгованість зі сплати аліментів. З дитиною не спілкується не тільки батько, але і інші родичі з його боку (бабуся, дідусь, тітка). Дитина має хронічні захворювання та потребує постійного догляду і періодичного лікування, вимушена дотримуватися обмежень у харчуванні через алергічні реакції. Батько про це все обізнаний не в повній мірі, тому не може залишатися із дитиною наодинці тривалий час. У зв`язку з такими обставинами не може відвідувати садочок. ОСОБА_1 , під час спільного проживання, вчиняв щодо неї домашнє насильство та схильний до вчинення інших правопорушень.

Представник відповідачки - адвокат Янко О.О. позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 чинить будь-які перешкоди у спілкування дитини із батьком. Органом опіки і піклування було прийнято рішення про визначення способів участі батька у вихованні дитини, але не зважаючи на це, позивач через кілька днів звернувся із позовом до суду, хоча рішення органу опіки і піклування не виконується із його провини - він не з`являється у визначені у рішенні дні на зустрічі із донькою. Понад вісім місяців позивач перебуває за кордоном, але всеодно наполягає на регулярних зустрічах із дитиною не зважаючи на те, що на даний час це не можливо реалізувати. Просив відмовити у задоволенні позову та стягнути із позивача на користь відповідачки витрати за надання правничої допомоги у сумі 13 000,00 грн.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, щодо вирішення спору покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивачку, відповідача, їх представників та свідків, а також дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із статтею 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частиною першою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ(далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано згідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23.12.2019 року у справі №531/2176/19 (а.с.11).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-27/238 від 29.03.2021 року (а.с.14).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов та матеріальний склад сім`ї, зареєстрованого Ланнівською сільською радою Полтавського району Полтавської області за №02-29/602, ОСОБА_1 проживає у приватному житловому будинку АДРЕСА_1 . загальна площа приміщення 51,5 кв.м Будинок містить чотири житлові кімнати та веранду. Будинок газифікований, електрифікований, має водопровід. Житло достатньо вмебльоване, є необхідні побутові прилади та речі щоденного вжитку, наявна побутова техніка. (а.с.13).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №63 від 20.04.2021 року, визначено ОСОБА_1 участь у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 шляхом систематичних побачень, кожну першу, третю суботу та неділю місяця з 12:00 до 15:00 год. за попередньою домовленістю сторін, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини, у присутності матері ОСОБА_5 . При спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4 та участі у її вихованні, батьку ОСОБА_1 , створити умови спілкування, що не перешкоджатимуть нормальному розвитку дитини (а.с.75).

Згідно психологічної характеристики на дитину ОСОБА_4 , дитячого практичного психолога, гельштат-терапевта Луньової А.О. від 27.06.2021 року, рекомендовано проводити зустрічі з батьком лише у присутності мами. Також рекомендовано посприяти налагодженню довірливих відносин між ОСОБА_7 та батьком для подальшого формування психіки дитини (а.с.76).

На підтвердження того, що позивач схильний до вчинення домашнього насильства, відповідачкою надано до суду талон-повідомлення єдиного обліку №3021 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію, а саме щодо вчинення 14.08.2020 року колишнім чоловіком ОСОБА_1 на грунті ревнощів домашнього насильства. (а.с.80). Також надала висновок експерта №106 від 09.06.2020 року у кримінальному провадженні №0000280 від 06.06.2020 року за ознаками ч.1 ст.125 КК України про спричинення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень (а.с.79). Також надала лист-відповідь на її звернення від ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області №2АЗ від 31.01.2022 року про те, що ОСОБА_5 зверталася до поліції щодо неправомірних дій її колишнього чоловіка 06.06.2020 року, 30.06.2020 року, 14.08.2020 року та 26.09.2021 року (а.с.188).

Відповідно до постанови Карлівського районного суду Полтавської області №531/2239/21 від 02.03.2022 року, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПдо покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік (а.с.203-204).

На підтвердження наявності у дитини - ОСОБА_4 хронічних захворювань, надано копію виписного епікрізу з медичної картки №4567 стаціонарного хворого ОСОБА_4 , про встановлення диспансерного нагляду дільничного педіатра та невролога, рекомендовано огляд невролога через 4 місяці та лікування у неврологічному відділенні через 4 місяці (а.с.81); висновок дослідження магнітно-резонансної томографії головного мозку від 27.11.2019 року (а.с.82); консультативний висновок дитячого лікаря від 10.07.2021 року (а.с.83); консультативний висновок КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» від 27.01.2021 року (а.с.84).

Згідно інформації Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.12.2021 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 2021 року п`ять разів перетинав кордон України та перебував на території України протягом 2021 року менше п`яти місяців (а.с.141).

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №13822/17.7-31 від 01.09.2022 року, підтверджено наявність заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 станом на 01.09.2022 року становить 21384,34 грн. (а.с.240).

Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради №01-22/03 від 26.07.2022 року зроблено наступний висновок. Рекомендовано батьку ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4 за умови: дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місцезнаходження дитини; своєчасно повертати дитину до місця постійного проживання, дбати про позитивний емоційний та моральний стан дитини. При зустрічі з матір`ю не допускати будь-які суперечки чи конфлікні ситуації у присутності дитини; налагодити взаємовідносини між собою, враховуючи у першу чергу інтереси дитини, знаходити взаєморозуміння заради збереження морального, психічного та фізичного здоров`я дитини. матері поважати батьківські права ОСОБА_1 та не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною (а.с.223-224).

Згідно показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 встановлено, що позивач ОСОБА_1 намагається спілкуватися зі своєю дочкою тоді, коли перебуває на території України, але через конфлікти із відповідачкою ОСОБА_3 та її матір`ю ці зустрічі не тривалі та мають негативний характер. Інші родичі дитини з боку батька не спілкуються із ОСОБА_7 через неприязні відносини із колишньою невісткою.

На підтвердження того, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні із дитиною, позивачем надано до суду диски із відеозаписами та фотознімками, які не можуть бути використані судом як докази, оскільки вони подані без дотримання вимог ч.2 ст.100 ЦПК України - не засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

У судовому засіданні також не встановлено належних, допустимих та переконливих доказів того, що відповідачка ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , тому у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити.

Належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали реалізацію права батька на спілкування із малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Суд виходить також і з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини.

Слід зазначити, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, вік дитини, проживання позивача, якому визначено спосіб участі у вихованні дитини, у іншому населеному пункті, відносини між сторонами у справі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд, на підставі вищенаведеного, виходячи з принципу рівності прав батьків у вихованні дитини, вважає за необхідне визначити способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 та визначити графік систематичних побачень батька з дитиною кожну у першу та третю суботу місяця з 11:00 год. до 15:00 год. у присутності матері ОСОБА_2 , за бажанням дитини, з урахуванням режиму дня та стану її здоров`я та кожну середу місяця відео- чи аудіозв`язок з дитиною за попередньою домовленістю між батьками про час такого спілкування, за бажанням дитини, з урахуванням режиму дня та стану її здоров`я.

При визначенні конкретного часу побачень батька із дитиною, суд враховує вік дитини, її стан здоров`я, тривале перебування батька за кордоном, висновок служби в справах дітей.

Зважаючи на те, що дитина має досить юний вік (4 роки), тривалий час не спілкується із батьком (понад 8 місяців), має хронічне захворювання та вимушеня дотримуватися харчових обмежень, а також зважаючи на рекомендації психолога та висновок органу опіки і піклування, не можуть бути задоволені вимоги позивача про його зустрічі із дитиною та перебування із нею тривалий час без присутності матері - особи, якій вона найбільше довіряє. Із цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги позивача про відвідування дитиною садочка.

Позовна вимога про надання щоденного звітування про те, як дитина провела день, що робила, що їла і т.д. не підлягає до задоволення через відсутність обов`язку жодного із батьків щодо такого звітування перед іншим та правового вругулювання цього питання.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №686/23731/15-ц зроблено правовий висновок такого змісту: суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне- за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду про відшкодування йому моральної шкоди не надав жодних доказів того, що така шкода йому спричинена, а також судом встановлено відсутність з боку відповідачки будь-яких винних дій, спрямованих на спричинення позивачу моральних страждань у тому числі, умисного перешкоджання його спілкуванню із дочкою. Тому, у даному випадку, вказана вимога не підлягає задоволенню судом.

Щодо вимоги відповідачки про стягнення за її користь витрат щодо надання правничої допомоги, суд вважає доведеними належними доказами витрати на надання відповідачці правничої допомоги адвокатом (на підтвердження витрат до суду надано копію договору про надання правничої допомоги від 07.07.2021 року та додаткової угоди №1 до вказаного договору від 20.06.2022 року; акт надання послуг та виконаних робіт від 19.10.2022 року, у якому вказано перелік виконаних робіт та кількість витраченого часу адвоката із визначенням гонорару за надані послуги у сумі 13 000,00 грн.). Матеріали справи містять копію ордера на надання правової допомоги від 17.07.2021 року ОСОБА_5 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2153 від 18.04.2018 року адвоката Янка О.О. (а.с.73-74). Оскільки вимоги позивача задоволені частково, тому вимоги у частині стягнення із позивача на користь відповідача 13 000,00 грн. підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- систематичні побачення кожну у першу та третю суботу місяця з 11:00 год. до 15:00 год. у присутності матері ОСОБА_2 , за бажанням дитини, з урахуванням режиму дня та стану її здоров`я;

- кожну середу місяця відео- чи аудіозв`язок з дитиною за попередньою домовленістю між батьками про час такого спілкування, за бажанням дитини, з урахуванням режиму дня та стану її здоров`я.

У задоволенні іншої частини позовних вимоги - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги у сумі 13 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2022 року.

Суддя Т.М.Черняєва