Справа № 697/1493/22
Провадження № 2/697/463/2022
У Х В А Л А

13 жовтня 2022 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника адвоката Потієнко Т.М., з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні.

Також представник позивача просила відстрочити сплату судового збору ОСОБА_1 сплату судового збору до встановлення дійсної ринкової вартості на спірне майно, оскільки позивач є військовослужбовцем та визначити розмір судового збору до проведення у справі експертизи неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Під час вирішення питання щодо відкриття провадження в справі, було виявлено, що позовна заява не у повній мірі відповідає вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Так, пунктом 3 частини 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну позову, та як наслідок не сплачену суму судового збору.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивачем пред`явлено до відповідача позовні вимоги майнового характеру, розмір яких має визначатися дійсною вартість спірного майна.

Пояснюючи суду причини несплати ним судового збору та одночасно обгрунтовуючи власне клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивач зазначає, що у нього відсутня відповідна інформація щодо вартості майна, яке він просить суд визнати спільним з відповідачем та визнати право власності по 1/2 за кожною стороною, та отримати таку інформацію він зможе лише після призначення експертизи щодо встановлення ринкової вартості майна.

Разом з тим, позивачем не надано доказів самостійного звернення ним до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України, відділку БТІ чи суб`єкта оціночної діяльності та отримання відповідної відмови у отриманні запитаної ним інформації.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Згідно з ч. 2 ст. 176 ЦПК України, абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Тобто, ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405,00 грн.).

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру, за яку повинно бути сплачено щонайменше мінімальна сума судового збору у розмірі 992,40 грн.

Однак, при поданні даного позову позивач судовий збір не сплатив і заявив клопотання про відстрочення сплати суми судового збору, оскільки визначити вартість спірного майна на час подання позову неможливо.

Оцінюючи заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У наведеній нормі закону відсутня як підстава для відстрочення сплати судового збору така підстава як наявність перешкод для отримання інформації про вартість майна на час подання позову.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження умов, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», за існування яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані докази, суд вважає, що наведені позивачем у клопотанні обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин суд не знаходить законних підстав для відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим в задоволенні відповідного клопотання відмовляє.

Також, суд зазначає, що визначення ціни позову є прерогативою та обов`язком саме позивача у справі. Суд же повинен перевірити дійсну вартість майна, що є предметом спору, та вирішити питання про стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, визначеної попередньо позивачем.

Оскільки позовна заява та інші документи не містять інформації про вартість спірного майна (орієнтовну ціну позову), суд позбавлений можливості визначити ціну позову та, відповідно, точний розмір судового збору за розгляд позовної вимоги про визнання майна спільним та його розподіл, тому це повинен самостійно зробити позивач.

Наведені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд керуючись ч. 4 ст. 134 та ч. ч. 2 ст. 176 ЦПК попередньо визначає суму судового збору, яку має сплатити позивач за заявлену нею позовну вимогу, на рівні мінімальної суми судового збору за вимогу майнового характеру, тобто 992,40 грн.

Крім того, позивач повинен визначитися з ціною позову, оскільки відомості про ціну позову є обов`язковою складовою позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Керуючись ст. 134, 136, 175-177, 185, 259-261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду, а саме:

- визначити ціну позову;

- сплати судовий збір у розмірі 992,40 грн. за такими реквізитами:

отримувач коштів ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0023717, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101; __________, Судовий збір за позовом ___________,Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у зазначений в ухвалі суду строк, позовна заява вважається неподаною та повертається зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л . О . Колісник