Справа № 185/1474/22
Провадження № 2/185/1823/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 листопада 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача адвоката Гусакової О.Б., представника Органу опіки та піклування Рябко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав
Позивач 04.02.2022 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідача витрати на судовий збір та на правничу допомогу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила його задовольнити. Обґрунтовуючи позов посилалася на викладені в ньому обставини.
Відповідач не одноразово в судове засідання не з`являвся.
Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на те, що місце знаходження відповідача не відоме, а позивач не розшукувала його.
Судом ухвалено розглядати цивільну справу у заочному судовому засіданні.
Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
В судовому засіданні встановлено наступне. Відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду було зареєстровано шлюб, про що був зроблений актовий запис № 2013.
Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія НОМЕР_2 від 07.09.2019р. та серія НОМЕР_3 від 07.09.2019р.
05.07.2016р. за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за результатами розгляду цивільної справи 185/2942-16-ц шлюб між Позивачем та Відповідачем був розірваний.
Після розлучення діти проживають разом з Позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надавав та не надає, у зв`язку із чим, Позивач звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей у примусовому порядку. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2021р. по справі №185/8516/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.12.2020 та до досягнення повноліття дітей.
Крім того, всі питання щодо виховання вимушено вирішуються Позивачем самостійно без підтримки з боку Відповідача, діти знаходяться на повному утриманні Позивача.
Згідно п. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані:
- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;
- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;
- поважати дитину;
- передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
П.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони:
- не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини;
- її навчання, підготовку до самостійного життя;
- зокрема не забезпечують необхідного харчування;
- не забезпечують необхідного медичного догляду;
- не забезпечують необхідного лікування дитини;
- не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення;
- не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей;
- не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;
- не виявляють інтересу до її внутрішнього світу;
- не створюють умов для отримання нею освіти;
що все у сукупності негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини, як складову виховання;
Відповідач проживає окремо від сім`ї та після 2016 року, коли відбулося розлучення, більше не бере участі у житті дітей взагалі.
Відповідач, як батько дітей:
не спілкується із дітьми;
не проводить із ними спільного дозвілля, навіть на їхні дні народження чи на інші будь-які свята;
не виявляє турботу про їхній стан здоров`я та потреби;
не цікавиться їхніми здобутими успіхами у навчанні;
не проявляє інтересу до потреб дітей щодо їхнього всебічного розвитку;
Так ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у ЛОР відділенні з 15 по 17 серпня 2017 року в межах якого йому була здійснена хірургічна операція під загальною анестезією щодо аденоїдних вегетацій. Однак Відповідач не надав жодної фінансової допомоги у зв`язку із захворюванням та необхідним лікуванням свого сина, навіть попре те що Позивач повідомляла Відповідачу про цю подію каналами зв`язку, контакти яких були їй відомі. Відповідач не поцікавився результатами операції свого малолітнього сина під загальною анестезією, не відвідав його у лікарні та під час відновлення удома та не надав ані матері, ані сину жодної матеріальної та моральної підтримки у зв`язку із цією життєвою негодою, що сталася.
Зникнення Відповідача із життя своїх малолітніх дітей відразу після розторгнення шлюбу із Позивачем, тобто після лютого 2016 року, коли старшому сину було менше як чотири роки, а молодшій доньці взагалі менш як два роки, зумовило що діти взагалі не пам`ятають свого батька, не відчувають до нього жодних почуттів, не мають уявлення сімейної моделі, де б цей чоловік брав на себе якісь зобов`язання та надавав будь-яку допомогу, оскільки він занапастився до настання їхнього усвідомленого життя. В підтвердження вище вказаних обставин, Позивачем були подані:
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення батька від виховання дітей, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що свідчить про ухилення Відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти.
Орган Опіки та піклування Павлоградської міської ради у своєму письмовому висновку заперечував проти позбавлення відповідача батьківських прав посилаючись на те, що відсутні матеріали стосовна батька та інформація про його місцезнаходження, що унеможливлює надання висновку про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що на теперішній час є всі необхідні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей.
Зважаючи на викладене та керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 992.40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2022 року.

Суддя: В. О. Головін