Справа № 456/2646/21 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/1171/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Савчук Г.В.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на веранду, зміну ідеальних часток у праві спільної власності,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про повернення до підготовчого судового засідання у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на веранду, зміну ідеальних часток у праві спільної власності.

Відмовлено в прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на веранду, зміну ідеальних часток у праві спільної власності.

Клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про долучення до справи доказів, подане суду 22 лютого 2022 року залишено без задоволення.

Ухвалу суду в частині відмови у прийнятті уточненої позовної заяви оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилаються на те, що суд закрив підготовче судове провадження та призначив справу до судового розгляду без з`ясування думки позивача ОСОБА_1 щодо цього та без його згоди.

Також вказує, що суд не роз`яснив позивачам наслідків закриття ним підготовчого судового провадження та призначення справи до судового розгляду без попереднього проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення дійсної вартості спірного майна.

На думку скаржників, судом незаконно відмовлено їм у доступі до правосуддя, що унеможливлює реалізацію наданих ними процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Просять ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року скасувати в частині відмови в прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на веранду, зміну ідеальних часток у праві спільної власності

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого судку (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 липня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 04 серпня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивачів про повернення до підготовчого судового засідання, прийняття уточненої позовної заяви, доказів у справі на стадії судового розгляду, суд першої інстанції виходив з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4ст. 12 ЦПК України). Згідно з положенням ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно вимог ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст.222 ЦПК України клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом ст.ст. 126, 127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не є безумовною підставою для неможливості подання учасником справи додаткових доказів чи клопотань, за наявності обґрунтування неможливості вчинити відповідну процесуальну дію на стадії підготовчого провадження.

Як підтверджено матеріалами справи, ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2022 року закрито підготовче провадження за участю обох сторін, які не заявляли клопотань, що не були розглянуті судом, при цьому клопотань про продовження строку підготовчого провадження не заявлялось.

22 лютого 2022 року позивачами подано уточнену позовну заяву, в якій вони просили повернутися до підготовчого судового засідання та прийняти уточнення позовних вимог: скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 19311320, тип майна: будинок, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 269,6, житлова площа (кв.м): 130,0, матеріали стін: цегла, відсоток зносу: 15, загальна вартість нерухомого майна (грн): 203902, технічний опис майна: 2 кухні, 6 житлових; зобов`язати Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів), ідентифікаційний код юридичної особи: 43317547 внести запис про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 19311320, тип майна: будинок, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 269,6, житлова площа (кв.м): 130,0, матеріали стін: цегла, відсоток зносу: 15, загальна вартість нерухомого майна (грн): 203902, технічний опис майна: 2 кухні, 6 житлових; визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на приміщення житлового будинку літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення цокольного поверху: №1 (туалет пл. 1,7 кв.м.), №ІІ (коридор) пл. 5,4 кв.м., №ХІ (туалет) пл. 1,3 кв.м., №ХІІ (коридор) пл. 5,5 кв.м.; приміщення 1-го поверху: №І (коридор) пл. 7,2 кв.м., №ІІ (коридор) пл. 7,3 кв.м.; приміщення 2-го поверху: №І (коридор) пл. 9,7 кв.м., №ІV (сходова) пл. 5,2 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м., що згідно розрахунку становить 23/100 часток; змінити ідеальні частки в спільній власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та визначити ідеальну частку ОСОБА_1 з врахуванням загальної площі вказаної веранди (прибудови) розміром 43,3 кв.м.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 просив суд повернутися до підготовчого судового засідання та прийняти уточнення позовних вимог, покликаючись на звіт про оцінку майна від 11 лютого 2022 року, який просив долучити до матеріалів справи. Вказала, що звертаючись до суду з позовною заявою, вважала, що експертизу повинен призначити суд, однак після відмови суду при закритті провадження у справі у призначенні експертизи, вона звернулася за відповідним звітом до експерта та отримала його.

Суд першої інстанції зазначив, що при закритті підготовчого провадження у справі, зважаючи на відсутність клопотання про призначення експертизи, таке судом не вирішувалося, в клопотанні про доручення Стрийському МБТІ визначити дійсну вартість спірного майна відмовлено, про що є вказівка у мотивувальній частині ухвали.

Посилання позивачів на звіт про оцінку майна від 11 лютого 2022 року, суд обґрунтовано відхилив, оскільки позивачі мали достатньо часу на стадії підготовчого провадження щоб надати наявні у них докази, але цього не зробили, проти призначення справи до судового розгляду ОСОБА_2 не заперечувала.

При цьому суд врахував, що позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала, що звернулася за звітом лише після закриття підготовчого провадження..

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що Главою 3 Розділу ІІІ Цивільно процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Разом з тим, суд врахував, що у пункті 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок:

«Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02 жовтня 2019 року у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя».

Частиною 3статті 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Однак одночасна зміна підстав і предмета позову не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до норм ЦПК, і одночасно як відмову від раніше заявлених вимог.

Як вбачається в заяві поданої суду позивачі частково змінюють предмет позову, заявляючи вимогу про визнання права власності на приміщення житлового будинку літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення цокольного поверху: №1 (туалет пл. 1,7 кв.м.), №ІІ (коридор) пл. 5,4 кв.м., №ХІ (туалет) пл. 1,3 кв.м., №ХІІ (коридор) пл. 5,5 кв.м.; приміщення 1-го поверху: №І (коридор) пл. 7,2 кв.м., №ІІ (коридор) пл. 7,3 кв.м.; приміщення 2-го поверху: №І (коридор) пл. 9,7 кв.м., №ІV (сходова) пл. 5,2 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м., що згідно розрахунку становить 23/100 часток.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки дана справа перебуває на стадії судового розгляду, в судовому засіданні при вирішенні питання щодо закриття підготовчого судового провадження та призначення справи до судового розгляду позивач була присутньою та проти цього не заперечувала, враховуючи, що позивачами при поданні уточненої позовної заяви не дотримано вимоги ч.3ст.49 ЦПК України, підстави для прийняття до розгляду уточненої позовної заяви відсутні.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що розгляд справи слід продовжити в межах тих позовних вимог, які сформульовані позивачами при пред`явленні позову та зміні предмету та підстав позову, а у прийнятті уточненого позову слід відмовити.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.