16.11.2022 227/1182/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 листопада 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левченка А. М.,

за участі секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання,

ВСТАНОВИВ

13 вересня 2022 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, що складає 26737,23 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідно до наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (ДВНЗ «ДонНТУ») від 31.08.2018 року № 557 ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року зарахований студентом 1 курсу заочної форми навчання факультету гірничий для здобуття ступеня освіти «магістр» за спеціальністю 184 «Гірництво» за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб.

01.09.2018 року між сторонами було укладено договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № 38/ГФ, згідно умов якого, виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання за заочною формою студента для замовника, для здобуття ступеня освіти «магістр» за спеціальністю 184 «Гірництво». Відповідачем, у свою чергу, були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором. Відповідно до умов договору, загальна вартість освітньої послуги з підготовки магістра становить 23100,00 грн, у тому числі за кожний семестр: на першому курсі навчання 5775,00 грн; на другому курсі навчання 5775,00 грн, кошти вносяться два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Обов`язки ДВНЗ ДонНТУ щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Разом із тим, оплата за період навчання з 01.09.2018 року по 14.05.2020 року у загальному розмірі 22261,69 грн надходила частково, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 10711,69 грн. Наказом № 234 від 14.05.2020 року відповідача було відраховано з навчального закладу.

Як зазначає представник позивача, станом на дату складання позову, за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача суму основного боргу з урахуванням пені, 3% річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 26737,23 грн, у тому числі: основний борг 10711,69 грн, пеня 11478,85 грн, три проценти річних від простроченої суми 956,13 грн, збитки від інфляції 3590,56 грн.

Представник позивача Гончарова Ж. В. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом судових повісток за адресою реєстрації, які повернулися до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.09.2018 року між Державним вищим навчальним закладом «Донецький національний технічний університет» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № 38/ГФ, згідно умов якого, виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання за заочною формою студента для замовника, для здобуття освітнього ступеня «магістр» за спеціальністю 184 «Гірництво».

Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором; інформувати у письмовій формі ДВНЗ «Дон НТУ» про неможливість виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного року, відповідно до п.п. 3.1, 3.4 Договору.

Згідно п. 5.2 Договору, загальна вартість освітньої послуги з підготовки магістра становить 23100,00 грн, у тому числі за кожний семестр: на першому курсі навчання 5775,00 грн; на другому курсі навчання 5775,00 грн. Кошти вносяться два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року (п.5.3 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору, якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. строк, вважається, що освітні послуги були надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, і замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі.

За несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що впливає з п.5.3 договору, у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє замовника від зобов`язань по сплаті відповідного простроченого платежу (п. 6.2. Договору).

Згідно до наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» № 234 від 14.05.2020 року на підставі п. 4. п. 5 ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», відповідно до Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів у ДВНЗ «Дон НТУ», ОСОБА_1 , студента 2 курсу, заочної форми навчання гірничого факультету, який навчається за рахунок коштів фізичних осіб, відраховано з університету 14.05.2020 року за порушення п.п.5.3, 4.2 договору.

З довідки № 80 від 01.09.2022 року за підписом головного бухгалтера ДВНЗ «Дон НТУ» вбачається, що за студентом ОСОБА_1 , за послугу навчання згідно договору № 38/ГФ від 01.09.2018 року, станом на 01.09.2022 року рахується заборгованість в сумі 10711,69 грн за період з 01.09.2019 року по 14.05.2020 року. Вартість навчання за 1 семестр на 1 курсі -5775,00 грн. Нараховано за період навчання з 01.09.2018 року по 14.05.2020 року -22261,69 грн. Оплата за період навчання надходила в сумі 11550,00 грн: 5775,00 грн -17.09.2018 року, 5775,00 -10.05.2019 року. Борг становить 10711,69 грн (22261,69 грн 11500,00 грн).

За розрахунком, наданим позивачем, який не спростовано відповідачем, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 11.09.2019 року по 01.09.2022 року становить 11478,85 грн.; три проценти річних від простроченої суми -956,13 грн.; збитки від інфляції - 3590,56 грн.

Згідно ч. 1 ст. 73 закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, включаючи виготовлення документа про освіту та додатка до нього, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються в договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Її замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в розмірі, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

З урахуванням приписів ст. 549 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Крім того, в силу приписів ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про винну поведінку відповідача та порушення умов договору в частині належної оплати наданих послуг відповідно до умов Договору. Відповідач письмово не повідомив університет про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4 договору строк, освітні послуги були надані університетом до дати відрахування із учбового закладу і відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, що складає 26737,23 грн, у тому числі: основний борг 10711,69 грн, пеня 11478,85 грн, три проценти річних від простроченої суми 956,13 грн, збитки від інфляції 3590,56 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2481,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученнм № 472 від 22 вересня 2022 року, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 526, 530, 624, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ

Позов Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», заборгованість за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені у загальному розмірі 26737,23 грн (двадцять шість тисяч сімсот тридцять сім гривень 23 копійки) у тому числі: основний борг 10711,69 грн, пеня 11478,85 грн, три проценти річних від простроченої суми 956,13 грн, збитки від інфляції 3590,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач - Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», , юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 2;.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А. М. Левченко

16.11.2022