ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
17 січня 2022 року м. Фастів
Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія дебет коллекшн», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
В січні 2022 року представник позивача адвокат Ничик А.В. звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.
Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.
За замістом позовної заяви убачається, що предметом спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно із ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу Українипозови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
За змістом ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу Українипозови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
При цьому, при подані позовної заяви позивач скористався наданим йому правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, обравши альтернативну підсудність у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України- за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.
Разом з тим, місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України « Про виконавче провадження».
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувану.
Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій, проживання боржника.
Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтись також за місцем його виконання, тобто проживання боржника.
Стороною позивача до матеріалів позовної заяви не додано документів з яких би можливо було встановити особу позивача, а саме місце її проживання, що є обов`язковим визначення підсудності даної категорії справ.
Також, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування (ч. 6 ст. 177 ЦПК України).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М., реєстровий номер 169922, який видано від 15.06.2021.
Проте, до матеріалів справи стороною позивача не надано документів на підставі який приватним нотаріусом Остапенко Є.М. було винесено даний виконавчий напис та копію договору укладеного між стягувачем та боржником.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Стороною позивача до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.
При цьому, позивач зазначає, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних відносин, а тому у випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.
Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Отже, у спірних правовідносинах (вчинення виконавчого напису нотаріусом) позивач не є споживачем послуг, а приватний нотаріус не був надавачем послуг для позивача.
Відтак даний позов не може вважатися позовом на захист прав споживача в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», що виключає можливість розповсюдження встановленої ним пільги із сплати судового збору.
За викладених обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 992,40 грн., та надати до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору.
Вказані недоліки заяви перешкоджають прийняттю судом рішення про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія дебет коллекшн», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.
Надати стороні позивача адвокату Ничик А.В. строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.
Роз`яснити стороні позивача, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Ковалевська