Номер провадження: 22-ц/813/8028/22 Головуючий у 1-й інстанції: Васильків О.В.
Єдиний унікальний номер судової справи:947/8303/22 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

секретар Кузьміч Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду апеляційну скаргу адвоката Таштанової Олени Георгіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 липня 2022 року, постановлену у складі судді Васильків О.В. у справі № 947/8303/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Альфа-банк про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

25 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеса з позовом до Акціонерного товариства Альфа-банк, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав від 25.04.2019 року на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 на користь АК Укрсоцбанк, правонаступником якого є АТ Альфа-банк; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав від 04.12.2019 року на спірну квартиру на користь АТ Альфа-банк, як похідну вимогу від основної; скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію речових прав від 25.04.2019 року на спірну квартиру; скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію речових прав від 04.12.2019 року на спірну квартиру; стягнути з АТ Альфа-банк на користь ОСОБА_1 судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій позивач постійно мешкає та зареєстрований за вказаною адресою.

25.03.2020 року під час розгляду Київським районним судом м. Одеси цивільної справи №947/4354/20 за позовом АТ Альфа-банк до

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (яка також діяла в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ) про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей, позивачу стало відомо, що право власності на вказану квартиру було зареєстровано за АТ Укрсоцбанк, правонаступником кого є АТ Альфа-банк на підставі іпотечного договору №1259 від 16 червня 2017 року, укладеного між АТ Укрсобанк та ОСОБА_2 .

Позивач вважає таку реєстрацію незаконною, оскільки в той час, коли було здійснено реєстрацію речових прав на нерухоме майно 25.04.2019 року, діяв мораторій на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) майна відповідно до Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті, крім того реєстрація права власності на квартиру відбулася без повідомлення іпотекодавця про будь-яке порушення зобов`язань.

З урахуванням викладених обставин просив задовольнити його вимоги.

07 липня 2022 року представник АТ Альфа-банк Байрамов О.В. подав клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що між АТ Альфа-банк та ОСОБА_1 не укладалися кредитні угод та договори іпотеки, також спірне майно не належало позивачу на праві приватної власності, а тому між сторонами відсутній предмет спору та у ОСОБА_1 відсутні права позивача.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ Альфа-банк про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів щодо належності вказаної квартири на праві власності ОСОБА_1 , так само не надано доказів щодо наявності правовідносин між ОСОБА_1 та АТ Альфа-банк з приводу вказаної квартири, а тому проаналізувавши встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що на даний час у справі відсутній предмет спору, в зв`язку з чим провадження у справі належить закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

Не погодившись з такою ухвалою суду, адвокат Таштанова Олена Георгіївна, діючи від імені ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Зазначає, що під час ухвалення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права та порушенні норми процесуального права, а тому оскаржувана ухвала має бути скасована, а справа повернута на продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що між сторонами немає предмета спору та ОСОБА_1 не має статусу позивача, оскільки суд залишив поза увагою, що спірна квартира є об`єктом сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які знаходяться в зареєстрованому шлюбі під час якого і було придбано вказану квартиру. А тому протиправні дії відповідача прямо порушують законні права та інтереси позивача, який постійно мешкає в зазначеній квартирі та зареєстрований за цим адресом.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції та просить зафіксувати у мотивувальній частині постанови ту обставину, що відповідач самостійно підтверджує, що між відповідачем та позивачем не укладалось жодного документа стосовно кредиту, що є підставою для визнання такого іпотечного договору недійсним, оскільки на момент його укладення було допущено істотне порушення порядку його укладення, а саме відсутня згода відповідача на його укладення.

Доводи інших учасників справи.

Відповідач Акціонерне товариство Альфа-банк відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направляло.

Апеляційний розгляд.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Таштанової О.Г. на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача та його представника.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та їх представників.

Фактичні обставини справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 червня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №362(а.с.11).

16 червня 2007 року між АКБ Укрсоцбанк, правонаступником якого є АТ Альфа-банк і ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. і зареєстрований у реєстрі за №1259, до якого 12 листопада 2009 року внесені зміни, та за умовами договору ОСОБА_2 у забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

В подальшому, рішенням №5/2019 від 15 жовтня 2019 року АТ Укрсоцбанк було припинено шляхом приєднання до АТ Альфа-банк. В п.1.2 вказаного рішення зазначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ Укрсоцбанк з 15 жовтня 2019 року виникає в АТ Альфа-банк. У зв`язку з цим, 04.12.2019 року право власності на спірну квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за АТ Альфа-банк.

Вказані обставини встановлені постановою Одеського апеляційного суду від 23.06.2021 року при перегляді рішення Київського районного суду

м. Одеси від 27 жовтня 2020 року у справі №947/4354/20 за позовом АК Альфа-банк до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа-служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей.

Позиція апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином права, свободи або законні інтереси, які належать конкретній особі є предметом судового захисту.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 міститься висновок про те, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1996 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що на час укладення іпотечного договору, майно, яке передавалось в іпотеку (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ) була сумісною власністю подружжя, а тому протиправні дії відповідача щодо реєстрації права власності на спірну квартиру на підставі іпотечного договору прямо порушують його права.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не з`ясував чи була придбана спірна квартира в період шлюбу, не врахував, що факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання.

Вказані обставини свідчать про порушення судом норм процесуального права, що як наслідок призвели до неповного з`ясування судом обстави, що мають значення для справи і постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладне, вимоги апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваної ухвали підлягають задоволенню, оскаржувану ухвалу суду належить скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу передати до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Разом з тим, апеляційна вимога щодо фіксування у мотивувальній частині постанови апеляційного суду те, що АТ Альфа-банк самостійно вказує, що з ОСОБА_1 не укладалось будь-яких правочинів,зокрема, дозвіл на передачу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в іпотеку, як встановленого судом факту,не може бути задоволена, оскільки предметом апеляційного перегляду є з`ясування наявності правових підстав щодо закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а не встановлення обставин щодо передачі спірної квартири в іпотеку.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у п.15 ст.353 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судових витрат, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 367,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Таштанової Олени Георгіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 липня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

О.М. Полікарпова