П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 жовтня 2022 року місто Київ

справа № 761/10522/20

провадження №22-ц/824/3847/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - АТ «Страхова компанія «ІНГО Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Стахова компанія «ІНГО Україна»

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Волошина В.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків, трьох відсотків річних, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування.

Позов обґрунтовано тим, що між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ОСОБА_1 укладено договір страхування добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № 310573724.18 від 6 червня 2018 року. Відповідно до п.2.1 договору предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом BMW X3, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

28 травня 2019 року о 3 год.25 хв. по вулиці Великій Васильківській, 126 в м.Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля BMW X3, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого відбулося пошкодження автомобіля.

Після ДТП, позивачем відразу було здійснено дзвінок до Контакт - Центру відповідача та повідомлено про настання ДТП. В Контакт - Центру відповідача було зафіксовано подію та запропоновано викликати поліцію, а також повідомлено, що на місце ДТП було направлено аварійного комісара зі сторони відповідача. Після чого позивачем було викликано працівників поліції, які прибувши на місце ДТП та оцінивши ситуацію, склали відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

30 травня 2019 року позивач звернулася до відповідача із повідомленням про випадок та надав усі необхідні документи, які просив відповідач.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 8 липня 2019 року позивача було визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля, складеного 4 вересня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізична особа ОСОБА_2 № 0221, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля BMW X3, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 926209,57 грн., тобто більше ніж 75% страхової суми, а отже у відповідності до п.10.2.4 договору автомобіль визнано конструктивно загиблим, про що у своєму листі від 4 вересня 2019 року № 3139 підтверджує і сам відповідач.

Позивачем 6 серпня 2019 року було подано до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 1063000 грн.

Листом від 4 вересня 2019 року , який представник позивача отримав 19 вересня 2019 року, було визнано ДТП страховим випадком та одночасно відмовлено позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не було надано довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника на момент настання страхового випадку. Як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач на те, що відповідно до п.11.22 договору підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є ненадання документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування.

Проте, поза увагою відповідача залишилось те, що відмова у виплаті страхового відшкодування, може мати місце лише у випадках, передбачених ст.991 ЦК України, ст.26 Закону України «Про страхування», або безпосередньо в договорі страхування.

Даний випадок відмови у виплаті страхового відшкодування, як він сформульований відповідачем, а ні законом, а ні договором страхування не передбачений, а відтак така відмова є неправомірною.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що страхова сума транспортного засобу складає 1063000 грн., франшиза при повній загибелі транспортного засобу - 0,00% від страхової суми. Отже сума страхової виплати становить 1063000 грн.

Крім того, як передбачено п.8.5 договору страхування страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми боргу.

Зважаючи на дату подачі позивачем заяви про виплату страхового відшкодування (6 серпня 2019 року), відповідач повинен був протягом двох днів прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та протягом п`яти днів здійснити виплату страхового відшкодування, крайній строк виплати страхового відшкодування - 14 серпня 2019 року.

Крім того, позивач вважає, що відповідач повинен нести відповідальність за завдану своїми діями, а саме відмовою у виплаті страхового відшкодування, моральну шкоду незалежно від наявності встановлення вини, оскільки діє презумпція вини заподіювача шкоди. На думку позивача, розмір моральної шкоди, завданий їй неправомірними діями відповідача становить 100000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 8 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 880195,15 грн., пеню за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 88019 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, АТ «СК «ІНГО» подало апеляційну скаргу, в який представник відповідача просив рішення суду першої інстанції в частині стягнення 880195,15 грн. страхового відшкодування, 88019,51 грн. пені та 9682,15 грн. судового збору на користь держави скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, порушив норми матеріального права, стягнувши страхове відшкодування за наявності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає про те, що в зв`язку з тим, що автомобіль є повністю загиблим, надання страхувальником довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку є обов`язковим. Про обов`язок надання даної довідки позивач був повідомлений відповідачем листом від 4 червня 2018 року. Позивачка не надала документів, передбачених п.11.6 договору страхування - довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що матеріали справи не містять доказів ухилення позивачки від надання довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, однак факт ненадання довідки не заперечувався самою позивачкою, до того ж відповідач зазначив лише про факт ненадання довідки позивачкою, а не про факт ухилення від надання довідки.

До обов`язків відповідача не входить обов`язок повідомлення позивача про конструктивну загибель автомобіля, а тому висновок суду першої інстанції про те, що позивачка не виконала обов`язки передбачені п.11.6 внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягає у несвоєчасному повідомленні позивача про факт конструктивної загибелі транспортного засобу, є безпідставним.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася.

В судовому засіданні представник відповідача - АТ «СК «ІНГО» Кравченко Р.Ю. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Горобченко А.П. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 6 червня 2018 року між ПрАТ СК «ІНГО» та ОСОБА_1 був укладений договір страхування. Відповідно до п.2.1 договору предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом BMW X3, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якої є страхувальник.

28 травня 2019 року по вул..Великій Васильківський, 126 в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля BMW X3, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого відбулося пошкодження зазначеного автомобіля.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 8 липня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Страхова сума за договором страхування застрахованого транспортного засобу становить 1063000 грн., відповідно: 10%/365х353 (кількість днів страхового покриття) = 9,6712% коефіцієнт зносу автомобіля, 1063000 х 9,671% = 102804,85 грн., знос застрахованого автомобіля, який підлягає вирахуванню.

28 травня 2019 року позивачкою було повідомлено відповідача про дорожньо-транспортну пригоду. А 30 травня 2019 року позивачка звернулась до відповідача із повідомленням про страховий випадок та надала усі необхідні документи, які запросив відповідач.

6 серпня 2019 року позивачкою було подано до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 1063000 грн.

Листом від 4 вересня 2019 року за № 3139, який було отримано представником позивача 19 вересня 2019 року, відповідачем було визнано дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та одночасно відмовлено позивачці у здійсненні виплати страхового відшкодування, оскільки нею не було надано довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент настання страхового випадку, яка є обов`язковою, в разі конструктивної загиблі транспортного засобу.

Відповідач повідомив позивачку про те, що внаслідок ДТП автомобіль позивачки є конструктивно загиблим лише 19 вересня 2019 року.

Згідно звіту № 223 про визначення ринкової вартості післяаварійного автомобіля BMW X3, д.н.з. НОМЕР_1 на підставі даних, наданих АТ «СК «ІНГО», від 17 серпня 2020 року, залишкова вартість автомобіля після ДТП становить 8000 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що не виконання стороною позивача умов п.11.6 договору страхування (не надання довідки з медичного закладу про стан алкогольного/наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент ДТП) мало місце внаслідок бездіяльності сторони відповідача ( у зв`язку з несвоєчасним повідомленнями сторони про конструктивну загибель належного позивачці автомобіля. Визначаючи суму страхового відшкодування, суд першої інстанції врахував висновки звіту № 223 від 17 серпня 2020 року ТОВ «Екліс», положення п.10.2.4 договору страхування, положення п.16.1 Правил добровільного страхування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», вважав, що сума страхового відшкодування складає 880195,15 грн.(1063000 грн. (страхова сума за договором страхування) -102804,85 грн. (знос застрахованого автомобіля) - 80000 грн. (залишкова вартість автомобіля після ДТП). Крім того, суд першої інстанції, застосувавши положення п.8.5 договору страхування, вважав, що з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату страхового відшкодування у розмірі 88019,51 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, нарахування яких передбачено ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходив із неправильного розрахованих стороною позивача сум. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що відшкодування страховиком моральної шкоди за шкоду, яка завдана майну потерпілого не передбачено положеннями Закону України «Про страхування», як і не передбачено цього умовами укладеного сторонами договору страхування.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

З висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 колегія суддів погоджується, вважає їх правильними, такими, що відповідають встановленим обставинам, судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права судом не встановлено.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаться правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», ст.979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» та п.2 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування.

Пунктом 10.1 договору страхування передбачено, що після одержання всіх необхідних документів (відповідно до розділу 11 договору) рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 2-х робочих днів. Виплата страхового відшкодування здійснюється 5-ти робочих днів моменту ухвалення рішення про виплату.

Судом установлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка була визнана відповідачем страховим випадком, мала місце 28 травня 2019 року

28 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, інших протоколів не складалося, що вбачається з відповіді управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Позивачка ОСОБА_1 30 травня 2019 року звернулась до відповідача із повідомленням про страховий випадок та надала усі необхідні документи.

Визначення чи є належний позивачці автомобіль конструктивно знищеним стороною відповідача було проведено 4 вересня 2019 року.

За умовами договору в перелік документів для виплати відшкодування входить довідка медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку. Довідка обов`язкова у випадку повної загибелі ТЗ (п.11.6 договору).

Отже, за умовами договору у страхувальника/водія виникає обов`язок надати довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння у випадку повної загибелі ТЗ. В іншому разі надання такої довідки не є обов`язковим.

Отримавши від ОСОБА_1 30 травня 2019 року документи, які необхідні для визнання пригоди страховим випадком і в подальшому виплати страхового відшкодування, страховик будь-яких вимог щодо подання додаткових документів, зокрема довідки медичного закладу, не пред`являв.

Наявний у страховій справі лист, датований 4 червням 2019 року, в якому пропонувалося ОСОБА_1 надати довідку медичного закладу, без підтвердження його направлення або вручення під розписку страхувальнику, не дає підстав вважати, що такі дії відповідачем були вчинені (а.с.47).

Визначення страховиком, що належний позивачеві автомобіль є конструктивно знищеним мало місце більш ніж через 90 днів після дорожньо-транспортної пригоди.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невиконання позивачем умов п.11.6 договору страхування мало місце внаслідок бездіяльності сторони відповідача, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням сторони про конструктивну загибель належного позивачці автомобіля.

Крім того, додатково слід зазначити, що не надання довідки медичного закладу про стан сп`яніння, за умови якщо автомобіль не визнаний конструктивно знищеним, за умовами договору не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (розділ дванадцятий договору).

Ненадання документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, чи ненадання документів оформлених з порушенням дійсних норм (відсутні номер, печатка чи дата, наявність виправлень) дає право страховику відкласти розгляд справи до отримання повного пакету належним чином оформлених документів (з урахуванням п.8.3.9 договору) ( п.11.22 договору).

Відповідач же відмовляючи у виплаті страхового відшкодування посилався саме на п.11.22 договору страхування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування, розмір якого розрахований судом правильно, відповідно до положень п.10.2.4 договору страхування, положень п.16.1 Правил добровільного страхування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Оскільки відповідач несвоєчасно виплатив страхове відшкодування, у позивача виникло право просити нарахувати та сплатити пеню на підставі п.8.5 договору страхування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування і пені.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність, фактично зводяться до незгоди з рішенням суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, висновки суду в оскаржуваній частині відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО Україна» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 грудня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 20 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус