Справа № 127/4066/22
Провадження № 22-ц/801/1734/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 рокуСправа № 127/4066/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2022 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Сичуком М.М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради про визнання протиправним рішення та поновлення на квартирний облік.

Позовна заява мотивована тим, що згідно направлення Житомирського облвиконкому № 18325 від 20.11.1990 року сім`я позивача в складі чотирьох осіб була взята на позачергову чергу для отримання державної квартири в Ленінському райвиконкомі за АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є вдовою ліквідатора аварії на ЧАЕС у 1986 році, інваліда першої групи першої категорії, потерпіла від аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 вказує, що із листа Вінницької міської ради, директора Департаменту житлового господарства дізналась про порушення її прав, свобод та інтересів. Сім`я позивача , згідно рішення виконкому Вінницької міської ради знята з квартирного обліку, як така, що забезпечена нормою середньої забезпеченості громадян житловою площею у м. Вінниця.

Позивач зазначає, що її сім`ю незаконно знято з квартирного обліку міської ради м. Вінниця, яка перебувала на позачерговій черзі згідно направлення Житомирського облвиконкому 1990 року на переселення із радіаційної місцевості, оскільки вона не забезпечена нормою рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Вінниці. Житло, яке їй залишилось у спадок, непридатне до проживання, а умови проживання в ньому є незадовільними. До теперішнього часу вона не отримала житла від держави, хоча його до теперішнього часу потребує.

Враховуючи вказані обставини позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконкому міської ради м. Вінниця від 28.01.2021 року № 198 та зобов`язати Департамент житлового господарства поновити на квартирний облік сім`ю інваліда чорнобильця (1 категорії) ОСОБА_1 із збереженням початкової постановки на квартирний облік, не змінюючи попередню дату.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

В свою чергу відповідач ВК Вінницької міської ради на позовну заяву подала відзив, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у позові. У відзиві зазначив, що комісія , розглянувши подані позивачем документи , врахувавши норми чинного законодавства та беручи до уваги, що ОСОБА_1 забезпечена нормою житлової площі на одну особу ,а також той факт, що члени її сім`ї, які були зараховані на квартирний облік для поліпшення житлових умов, станом на дату розгляду поданих документів , разом із позивачем не зареєстровані та не проживають, одноголосно вирішила запропонувати виконавчому комітету Вінницької міської ради розглянути питання зняття ОСОБА_1 з сім`єю з чотирьох осіб , як забезпечених нормою рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Вінниці. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.01.2021 за №198 було затверджено рішення громадської комісії з житлових питань та ОСОБА_1 разом із сім`єю з 4 осіб (вона, син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 ) була знята з квартирного обліку , як забезпечена нормою рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Вінниці.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги в основному зводяться до обставин викладених у позові, яким суд першої інстанції на переконання позивача не дав належної правової оцінки.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання учасники справи не з`явились з невідомих суду причин, належним чином були повідомлені.

Суд визнав причини неявки сторін неповажними та вирішив розглянути справу у їх відсутність.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістомст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Ради народних депутатів від 15.07.1992 № 203 ОСОБА_5 , 1950 р.н. був взятий на квартирний облік для поліпшення житлових умов та включений до списку на позачергове отримання житла.

Так, судом встановлено і не заперечується сторонами, що за життя ОСОБА_5 та його сім`ї Департаментом житлового господарства Вінницької міської ради двічі, а саме 11.03.2013 та 05.05.2014 пропонувалась трикімнатна квартира зі всіма зручностями в АДРЕСА_2 , від якого він двічі відмовився (а.с.53).

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 26.05.2016 року № 1230 облікова справа померлого ОСОБА_5 була переоформлена на його дружину ОСОБА_1 , 1949 р.н.

18.01.2021 відбулося засідання громадської комісії з житлових питань , на якому було розглянуто документи, подані ОСОБА_1 , а саме довідки , видані Першотравневою селищною радою Овручського району Житомирської області №1422 від 17.07.2020 та №1421 від 17.07.2020.

Постановою виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 10.01.1985 року № 21 визначено, що потребуючим поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені житловою площею нижче за рівень в 6,5 кв.м.

Листом від 08.02.2021 № 20-00-006-6655 Департаментом житлового господарства Вінницької міської ради ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно з рішенням виконкому міської ради від 28.01.2021 №198, її з членами сім`ї, які перебували на квартирному обліку були зняті, як такі, що забезпечені нормою рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею м. Вінниці (Т.1 а.с. 5).

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено порушень законодавства при прийнятті рішення про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , разом із сім`єю з 4 осіб (вона, син ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 ).

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права із правильним застосуванням правових висновків.

Згідно з ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Статтею 33 ЖК УРСР передбачено, що потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

За частиною другою статті 46 ЖК Української РСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни з числа осіб з інвалідністю та пенсіонерів, які самостійно переселяються (переселилися) відповідно до статті 4 цього Закону на жилу площу близьких родичів (батьки, діти, онуки, рідні брати і сестри), мають право на позачергове забезпечення житлом як такі, що не мають житла.

Постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (далі - Правила).

Обставини, за яких особа може бути знята з квартирного обліку передбачені у пунктах 26, 27 вищевказаних правил, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, зокрема громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Статтею 34 Житлового кодексу України та п. 13 «Правил обліку громадян» визначено, що квартирний облік беруть громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Відповідно до довідок виданих виконкомом Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області № 1422 від 17.07.2020 ОСОБА_1 , 1949 р.н. зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_3 , загальна площа 76,4 кв.м., жила площа 44,8 кв.м., що належить ОСОБА_1 ; на даній жилій площі зареєстровані і проживають «…1/одна/особа…»: гр. ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 58).

Також, ОСОБА_1 , 1949 р.н. дійсно була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_4 з 24.06.2005 року по 09.12.2008 року, з 08.05.2013 по 05.10.2013 року, з 25.04.2016 по 28.07.2016, загальна площа 46,93 кв.м., жила площа 17,9 кв.м., що належить ОСОБА_1 ; на даній жилій площі зареєстровані і проживають «…2/дві/особи…»: ОСОБА_3 син, ОСОБА_6 син(Т.1 а.с. 59).

Комісією при виконкомі міської ради розглянуто надані ОСОБА_1 документи, зокрема вказані довідки, встановлено, що заявниця забезпечена нормою житлової площі на одну особу, а також той факт що члени сім`ї, які були зараховані на квартирний облік для поліпшення житлових умов, станом на дату розгляду документів, разом із заявницею не зареєстровані та не проживають.

В подальшому, на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкомі міської ради, вирішено запропонувати виконавчому комітету міської ради розглянути питання щодо зняття ОСОБА_1 з сім`єю 4 осіб з квартирного обліку, що підтверджується витягом з протоколу №1 від 18.01.2021 (Т.1 а.с. 60-61).

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.01.2021 № 198 затверджено рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради та ОСОБА_1 , разом із сім`єю з 4 осіб (вона, син ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 ), яким була знята з квартирного обліку при виконавчому комітеті міської ради, як забезпечена нормою рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Вінниці (Т.1 а.с. 43).

Враховуючи наведені обставини, дії відповідача ВК Вінницької міської ради відповідають нормам чинного законодавства.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що станом на дату розгляду документів поданих ОСОБА_1 , члени сім`ї, які були зараховані на квартирний облік для поліпшення житлових умов разом із заявницею не зареєстровані та не проживають, а тому заявниця забезпечена нормою житлової площі на одну особу.

Відтак, Рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.01.2021 року № 198 ОСОБА_1 , разом із сім`єю з 4 осіб знята з квартирного обліку при виконавчому комітеті міської ради, як забезпечена нормою рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Вінниці.

З огляду на викладене, відсутні підстави щодо визнання неправомірним рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.01.2022 № 198.

Водночас суд обґрунтовано зазначив, що так як вимога щодо поновлення на квартирний облік є похідною, тому також не підлягає задоволенню.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України та ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 в супереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надано належних доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні його позов, про що правильно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на суть ухваленого рішення та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить обставин, які б спростовували висновки суду і свідчили б про порушення судом норм процесуального та матеріального права, тому з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2022 року.

Головуючий М. М. Якименко

Судді О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало