Справа № 344/7720/21
Провадження № 22-з/4808/33/22
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
20 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,
суддів: Бойчук І.В., Пнівчук О.В.,
секретаря Петрів Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з додатковою відповідальністю «Івано-Франківський хлібокомбінат» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Івано-Франківський хлібокомбінат» про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 травня 2022 року апеляційну скаргу представника ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про скасування наказу директора ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» від 31 березня 2021 року №85-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 », поновлення ОСОБА_1 на посаді вантажника служби логістики ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» та стягнення з ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19 березня 2021 року. В решті рішення суду залишено без змін.
17 травня 2022 року представником ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» подано заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а також повернення стягнутих зі скаржника витрат за результатами розгляду справи міським судом.
При цьому в апеляційні скарзі він просив здійснити розподіл судових витрат. На підтвердження зазначених витрат ним долучено копії договору про надання правової допомоги та здійснення представництва №Д22-02-06 від 02 лютого 2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Лігал Групп»» в особі керуючого партнера Жарського Т.В. та ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» в особі директора Іщак Г.Б., додатку №1 до договору, ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Жарським Т.В. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. З огляду на це заявник просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» 8 550,00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, а також визначити порядок повернення стягнених зі скаржника судових витрат за результатами розгляду справи місцевим судом.
Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення не містить клопотання про розгляд питання в судовому засіданні, необхідність розгляду заяви з викликом учасників справи відсутня. Разом з тим копію заяви було направлено позивачу та роз`яснено йому право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно стягнення на користь відповідача судових витрат.
Крім того, ОСОБА_1 після відкриття апеляційного провадження також була надіслана апеляційна скарга, яка містила клопотання про стягнення судових витрат з відповідними доказами їх понесення.
Разом з тим, ОСОБА_1 заперечення щодо клопотання апелянта не заявляв ні під час розгляду справи по суті в апеляційному суді, ні після направлення йому клопотання про ухвалення додаткового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Як передбачено статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Підставою для відшкодування відповідних судових витрат, в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, є довіреність або ордер, виданий згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та надано відповідні докази.
Зі змісту цих доказів вбачається, що правнича допомога ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» при розгляді справи в суді апеляційної інстанції полягала в підготовці, формуванні правової позиції та апеляційної скарги у справі, а також представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 06 травня 2022 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником відповідача заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.
З опису послуг вбачається, що розмір гонорару (виплати) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги становить 8 550,00 грн. При цьому зазначено, що на підготовку, формування правової позиції та апеляційної скарги адвокатом затрачено 8 год, вартість яких складає 4 000,00 грн, а представництво адвокатом інтересів відповідача в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції незалежно від кількості судових засідань - 4 550,00 грн.
За результатами розгляду заяви про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів суд апеляційної інстанції встановив, що справа не складна і не потребує багато часу на побудову правової позиції професіоналом в галузі права; обсяг і складність апеляційної скарги, вартість якої оцінена в 4 000,00 грн і на складання якої нібито затрачено 8 годин, не є значним, отже підготовка апеляційної скарги у цій справі не вимагала від адвоката великого обсягу юридичної та технічної роботи. Спір між сторонами виник з приводу скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, тобто характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.
Як вбачається з протоколів судового засідання, під час апеляційного перегляду даної справи було проведено два судові засідання, в яких брав участь адвокат Жарський Т.В. - 04.05.2022 року тривалістю 38 хвилин та 06.05.2022 року тривалістю 18 хвилин. Зважаючи на це, заява про відшкодування витрат на правничу допомогу в частині відшкодування витрат за представництво адвокатом інтересів відповідача в судових засіданнях є явно завищеним та не співмірним обсягу виконаної роботи.
Крім того, рішення суду було оскаржено повністю, тоді як апеляційна скарга задоволена частково.
Відтак, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатами роботи, колегія суддів вважає, що зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у 8 550,00 грн належним чином не обґрунтований та неспівмірний з наданими стороні справи послугам, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 та стягнення на користь ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» з ОСОБА_1 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумної необхідності цих витрат.
Що стосується клопотання ОСОБА_2 про визначення порядку повернення стягнених зі скаржника судових витрат за результатами розгляду справи місцевим судом, то колегія зауважує наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2021 року з ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України стягнуто судовий збір у розмірі 908 грн.

Зважаючи на висновок щодо суті апеляційної скарги судові витрати, понесені сторонами, підлягають розподілу за результатами розгляду спору відповідно до задоволених вимог.

Таким чином, оскільки апеляційним судом рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16 703,55 грн компенсації за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.03.2021 по 15.05.2021 залишено без змін, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 908,00 грн за розгляд цієї позовної вимоги майнового характеру в суді першої інстанції підлягав до стягнення з ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» на користь держави. Відтак клопотання представника відповідача про визначення порядку повернення стягнених зі скаржника судових витрат за результатами розгляду справи місцевим судом до задоволення не підлягає.

Разом з тим апеляційним судом при ухваленні рішення не було вирішено питання компенсації судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

За таких обставин, зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги судові витрати, понесені ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» за подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Товариства з додатковою відповідальністю «Івано-Франківський хлібокомбінат» задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Івано-Франківський хлібокомбінат» (місцезнаходження м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри, 17, ідентифікаційний код в ) 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Компенсувати Товариству з додатковою відповідальністю «Івано-Франківський хлібокомбінат» (місцезнаходження м. Івано-Франківськ, вул. С. Петлюри, 17, ідентифікаційний код в ) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати в розмірі 1362,00 грн (одну тисячу триста шістдесят дві гривні), понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук О.В. Пнівчук