Справа №339/183/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки - адвоката Кажука В.Б.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої пожежею, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану пожежею у розмірі 32341 грн., витрати на оплату послуг судового експерта в розмірі 4500 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 22 березня 2022 року її сусідка відповідачка по справі ОСОБА_2 спалювала на своїй земельній ділянці суху траву, в результаті чого здійнялася пожежа та відбулося загорання її літньої кухні, що є частиною будинковолодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння належить позивачці на праві приватної власності, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Факт пожежі підтверджується Актом про пожежу від 22.03.2022 року, в якому зазначено, що пожежею пошкоджено стіну літньої кухні позивачки, прямі орієнтовні збитки становлять 20000 грн., побічні орієнтовні збитки - 86000 грн., а ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем громадянкою ОСОБА_2 . Також позивачка звернулась до судового експерта Пілянського І.С. з приводу проведення судової інженерно-технічної експертизи, який у своєму висновку зазначив, що технічною причиною пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є термічні пошкодження, механічні пошкодження та пошкодження вологістю, що виникли унаслідок пожежі та пожежогасіння; вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт пошкодженої пожежею літньої кухні та її тераси становить 32341 грн. В добровільному порядку відповідачка збитки не відшкодувала, на словесні вимоги позивачки та письмову претензію про відшкодування завданої шкоди не реагувала. Тому, з метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду.

Відзиву на позов у визначені законом строки до суду не надійшло.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Кажук В.Б. позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позову та просили позов задовольнити. Позивачка додатково вказала, що ОСОБА_2 постійно протягом багатьох років палить траву, пожежі траплялися і раніше, а на зауваження «для чого вона це робить» відповідає, що «на свому городі, що хоче те й робить». Представник позивачки ОСОБА_3 додатково вказав, що з відповіді на адвокатський запит, наданої відділенням поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП вбачається, що 22.03.2022 на спецлінію 102 надійшло повідомлення про паління трави. Прибувши на місце події, працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_2 палила суху траву на території свого господарства, внаслідок чого загорілась літня кухня сусідки ОСОБА_1 . Також надав копію протоколу, та постанови складеного працівниками ДСНС, про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за паління сухої трави.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що вона вирощує розторопшу та інші лікарські рослини, від яких є багато бур`янів. 22 березня 2022 року вона на грядці запалила купи з бур`янами. Через вітряну погоду вогонь перекинувся на траву і далі на стіну літньої кухні позивачки; вона бачила як горіли декілька дощок на цій стіні. В подальшому збіглися люди, приїхали пожежники та загасили вогонь. Також вказала, що вважає, що літня кухня та гаражі позивачки незаконно збудовані на межі, з їх даху постійно стікає вода, падає тінь і від того дуже ростуть трави, їх скошувати вона не має сили, а тому спалює. Зазначила, що на неї було накладено штраф у розмірі 7000 грн., який вона сплатила у виконавчій службі. Вважає, що стіна літньої кухні позивачки згоріла не по її вині, оскільки вона тільки спалювала купи бур`янів на грядці та не хотіла, щоб загорілася трава чи майно сусідки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона являється мамою позивачки та проживає по АДРЕСА_2 , що є дуже близько до місця проживання дочки. 22 березня 2022 року їй подзвонила староста села та сказала, що в її дочки ОСОБА_5 сталася пожежа. Прийшовши на місце, вона побачила, що горить трава на городі ОСОБА_2 та літня кухня дочки; були пожежники та поліція. Незважаючи на те, що все горіло, ОСОБА_2 далі палила і не йшла з поля. На зауваження ОСОБА_4 про те, що вона наробила, ОСОБА_2 відповіла, що вона палить свою траву і продовжувала палити. Також свідок вказала, що два роки тому ОСОБА_2 теж вчинила пожежу та спалила дочці дерев`яні дошки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивачки та проживає в сусідньому селі Міжріччя. 22 березня 2022 року вона була в себе вдома, коли до неї подзвонила мама, ОСОБА_4 , та сказала, що в сестри горить літня кухня. Менш ніж за 10 хв. на місце пожежі її привіз сусід. Вона побачила, що горить трава, а з під вагонки на літній кухні сестри йшов дим, пожежники зривали вагонку та гасили пожежу. В цей час ОСОБА_2 продовжувала палити свої купи бур`янів та казала, що на своєму городі, що хоче те й робить.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаною в судовому засіданні за клопотанням відповідачки, пояснила, що вона проживає в селі Гузіїв, є соціальним працівником та обслуговує ОСОБА_2 22 березня 2022 року, будучи на роботі в селі, їй зателефонували та повідомили про те, що в ОСОБА_1 сталася пожежа. Коли вона прийшла на місце даної події, то побачила там багато людей, вже не горіло, а пожежники зривали дошки з стіни літньої кухні, що належить позивачці та межує з господарством відповідачки. Вона бачила, що ОСОБА_2 знаходилася в себе на городі, але з нею не спілкувалася.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З Витягу з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

Відповідно до Акту про пожежу 22 березня 2022 року близько 13-00 год. на відкритій території (суха трава) по АДРЕСА_1 виникла пожежа з поширенням вогню на частину домоволодіння ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Зокрема, пожежею було пошкоджено стіну літньої кухні ОСОБА_1 . Прямі орієнтовні збитки від пожежі становлять 20000 грн., побічні орієнтовні збитки становлять 86000 грн. Причиною пожежі зазначено необережне поводження з вогнем громадянкою ОСОБА_2 (а.с. 9).

З постанови серії ІФ № 0011341 від 30 березня 2022 року, складеної провідним інспектором ВЗНС Калуського РУ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області І.В. Олійником, вбачається, що 22 березня 2022 року о 13:48 год. ОСОБА_2 на своїй присадибній ділянці у АДРЕСА_3 , допустила порушення вимог ст. 77-1 КУпАП, а саме, проводила самовільне випалювання рослинності у населеному пункті без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за що на останню було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3060 грн.

Згідно Висновку судового експерта про проведення будівельно-технічного дослідження № 9/Е від 11.05.2022, технічною причиною пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомого майна літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є термічні пошкодження, механічні пошкодження та пошкодження вологістю, що виникли внаслідок пожежі та пожежогасіння; вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт пошкодженої пожежею літньої кухні та її тераси на момент проведення експертизи становить 28550 грн. та 3791 грн. відповідно (а.с.11-42).

Предметом спору у даній справі є відшкодування на підставі ст. 1166 ЦК України шкоди, яку позивачці заподіяно відповідачкою внаслідок пожежі, що сталась на її території.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.

За приписами ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Згідно ч. 2 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України у сфері цивільного захисту зобов`язані: 1) дотримуватися правил поведінки, безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях; 2) дотримуватися заходів безпеки у побуті та повсякденній трудовій діяльності, не допускати порушень виробничої і технологічної дисципліни, вимог екологічної безпеки, охорони праці, що можуть призвести до надзвичайної ситуації; 3) вивчати способи захисту від надзвичайних ситуацій та дій у разі їх виникнення, надання домедичної допомоги постраждалим, правила користування засобами захисту; 4) повідомляти службі екстреної допомоги населенню про виникнення надзвичайних ситуацій; 5) у разі виникнення надзвичайної ситуації до прибуття аварійно-рятувальних підрозділів вживати заходів для рятування населення і майна; 6) дотримуватися протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режимів, режимів радіаційного захисту; 7) виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві приватної власності, первинними засобами пожежогасіння, навчати дітей обережному поводженню з вогнем.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про рослинний світ» випалювання сухої рослинності або її залишків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 2 Розділу 2 «Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків розділ» затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 12 серпня 2021 року № 541 випалювання залишків сухої рослинності допускається у наступних випадках: для приготування їжі (у печі, на мангалі чи за допомогою іншого обладнання), обігріву оселі (дрова, хмиз, брикети); у традиційно-культурних цілях (багаття на Івана Купала, тощо). Таке випалювання здійснюється за попереднім узгодженням місця та часу з органами місцевого самоврядування. Забороняється проводити будь-які випалювання у вітряну погоду, окрім випалювання залишків сухої рослинності у закритих приміщеннях. Розпалювання багать для випалювання залишків сухої рослинності має проводитись у відповідності до Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 та інших норм законодавства.

Відповідно до Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 1.18. Розводити багаття, користуватися відкритим вогнем на відстані менше 30 м від будівель та споруд, викидати незагашене вугілля забороняється. В окремих випадках для приготування їжі на відкритому вогні дозволяється зменшувати ці відстані до 5 м за умови наявності спеціально обладнаного вогнища та вигородження місця застосування відкритого вогню негорючими конструкціями (екранами) на максимальну висоту можливого полум`я. В усіх випадках забороняється залишати без догляду джерела відкритого вогню. 1.20. Місця для розведення багать треба утримувати очищеними до верхнього шару ґрунту, облямовувати смугою очищеного ґрунту не менше 2,5 м завширшки і розміщувати на відстані не менше 30 м від будинків та споруд, 25 м - до стоянок автотранспорту, 50 м - до хвойного та 25 м - до листяного лісового масиву.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 справа №643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).

Судом встановлено, що 22 березня 2022 трапилась пожежа в АДРЕСА_3 . Внаслідок пожежі було пошкоджено майно ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Ліквідація пожежі відбулась силами пожежної служби, за результатами такої комісією в складі представника ДСНС І.В. Олійник, ОСОБА_1 (позивачка в даній справі), ОСОБА_8 складено акт про пожежу, який даними особами підписано та зауважень до такого не висловлено; примірник акту отримав представник поліції Саяк В. В акті вказано, що пожежа виникла на об`єкті суха трава на відкритій території та ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем ОСОБА_2 .

Отже, як вбачається з акту про пожежу, ймовірною причиною такої є спалювання сухої рослинності відповідачкою.

Окрім того, по даному факту ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за паління сухої трави та уповноваженими працівниками ДСНС складено відповідну постанову серії ІФ № 011341 від 30 березня 2022 року.

Суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 які будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання ствердили, що бачили 22 березня 2022 року ОСОБА_2 на городі, коли та спалювала купи з сухими бур`янами.

Також суд звертає увагу на те, що «Порядком випалювання сухої рослинності або її залишків» забороняється проводити будь-які випалювання у вітряну погоду, окрім випалювання залишків сухої рослинності у закритих приміщеннях. Відповідачка в своїх поясненнях вказує, що через вітер вогонь перекинувся на траву і в подальшому на стіну літньої кухні ОСОБА_1 . А отже, протиправна поведінка відповідачки полягає у діях щодо спалювання сухої рослинності у вітряну погоду.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що позивачкою доведено наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди ОСОБА_2 , причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

При цьому суд звертає увагу на те, що за положенням ч. 2 ст. 1166 ЦК України відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Водночас відповідачкою не надано жодного доказу відсутності її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, суд вважає, що відповідальність за спричинену майнову шкоду позивачці повинна нести відповідачка ОСОБА_2 , від дій якої виникла пожежа.

Висновком судового експерта № 9/Е від 11.05.2022 визначено вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт пошкодженої пожежею літної кухні позивачки в загальному розмірі 32341,00 грн.

Позивачка оцінює матеріальну шкоду також у розмірі 32341,00 грн., спираючись на висновок експертизи.

За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з відповідачки шкоду заподіяну пожежею.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Пунктом 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.(а.с. 3). Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, вказана вище сума підлягає стягненню із відповідачки на користь позивачки.

Щодо понесення позивачкою витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З квитанції № 38 від 24.06.2022 та акту виконаних робіт від 24.06.2022 вбачається, що ОСОБА_1 оплатила гонорар адвоката Кажука В.Б. в розмірі 3000 грн. (а.с. 43, 48).

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомоги, суд вважає, що такі судові витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом даної справи, а виконана адвокатом робота знайшла своє відображення у матеріалах справи, а тому із відповідачки на користь позивачки слід стягнути 3000 грн. за отриману нею правову допомогу.

Щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно квитанції № ПН2455390 від 01.04.2022, вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 4500 грн. та є оплачено позивачкою (а.с. 44).

У пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи.

Так, зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. 15 Закону України від 25.02.1994 року «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 сплачено вартість будівельно-технічної експертизи у розмірі 4500 грн., вказана сума підлягає стягненню із відповідачки на користь позивачки на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст. 22, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 16, 81, 141, 258 259, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої пожежею - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану пожежею, у сумі 32 341 (тридцять дві тисячі триста сорок одну) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення виготовлено 10 жовтня 2022 року.

Суддя В.Б. Сметанюк