Справа № 539/4671/21
Провадження № 2/539/312/2022
19 травня 2022 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого судді Даценка В.М.,
за участю секретаря Шрейтер С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодкий кошик» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
ВСТАНОВИВ:
Позов мотивував тим, що з листопада 2018р. він працював в ТОВ «Солодкий кошик» на посаді механіка. Починаючи з 01.03.2020р. відповідач перестав виплачувати заробітну плату.
12.11.2020р. позивач звернувся з заявою до директора ТОВ «Солодкий кошик» з проханням надати довідку про заборгованість по заробітній платі, однак лист повернувся без вручення.
Станом на момент подачі позову відповідач не розрахувався із заборгованістю по заробітній платі з позивачем, наказу на звільнення він не отримував, трудову книжку не повернуто.
Згідно ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.
Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в ТОВ «Солодкий кошик».
Починаючи з 01.03.2020р. відповідач перестав виплачувати заробітну плату позивачу.
12.11.2020р. позивач звернувся з заявою до директора ТОВ «Солодкий кошик» з проханням надати довідку про заборгованість по заробітній платі, однак лист повернувся без вручення. (а.с.7-8)
На даний час відповідач не розрахувався із заборгованістю по заробітній платі з позивачем, наказу на звільнення він не отримував, трудову книжку не повернуто.
Згідно індивідуальної відомості Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_1 ( форма ОК-5) вбачається, що за період з березня 2020 року по грудень 2020 року ОСОБА_1 заробітна плата не нараховувалася, страхові внески не сплачувалися. ( а.с.4-5).
Як вказує позивач, наказу на звільнення та трудову книжку він не отримував, період несплати йому заробітної плати становить з 01.03.2020 року по 31.12.2020 року, тобто за 9місяців.
Згідно ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.
Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Відповідно до положень ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в порядку ч.6 ст. 141 ЦПК України. Так, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Оцінюючи належність, допустимість а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.81, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Солодкий кошик» на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Лубенського міськрайонного суду В.М. Даценко