Березівський районний суд Одеської області
04.10.2022
Справа № 494/966/22
Провадження № 2/494/366/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Раухівської об`єднаної територіальної громади Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом до Раухівської об`єднаної територіальної громади Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено актовий запис 25.03.2020 року за №107.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна квартири, загальною площею 38.80 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №1353/к від 31.01.2002. Вважає, що він є спадкоємцем 4-ї черги, оскільки прийняв спадщину, проживав із спадкодавцем до відкриття спадщини не менше 5 років. Однак, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини після смерті спадкодавця, оскільки факт проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років необхідно встановити в судовому порядку.

Також представник позивача зазначає, що інших спадкоємців у спадкодавця немає. Починаючи з 01 січня 2014 року по 21 березня 2020 року стверджує, що проживав із спадкодавцем в квартирі АДРЕСА_2 , оскільки спадкодавець потребував сторонньої допомоги, був інвалідом та самостійно не міг пересуватись. Будинок спільно утримувався. Разом з спадкодавцем він вів спільне господарство, проводив ремонти, купував речі та майно для спільного користування, проводив сплату комунальних послуг.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину питання позивача не вирішилось, тому вважає що має право звернутися до суду з приводу захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 02.08.2022 року відкрито провадження у справі

Іншою ухвалою суду від 17.08.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про судовий розгляд. Представник позивача 04.10.2022 року подав до Березівського районного суду Одеської області заяву в якій просив розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, 17.08.2022 року відповідач подав до суду заяву, в якій не заперечив з приводу задоволення позовної заяви.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно паспорта НОМЕР_1 , виданого Березівським РВ УМВС України в Одеській області 11 березня 2005 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено актовий запис 25.03.2020 року за №107, свідоцтво серія НОМЕР_2 . Причиною смерті була атеросклеротична хвороба, що вбачається з довідки №106/о№5 від3 березня 2020 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна квартири, загальною площею 38.80 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №1353/к від 31.01.2002.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру від 22.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , плоша останньої становить 38.80 кв., житлова площа 17.90 кв.м.

Згідно довідки виданої 12.06.2020 року за №281/03-430 Акціонерного товариства «Одесаобленерго» вбачається, що за даними Березівського РЕМ АТ «Одесаобленерго» гр. ОСОБА_2 споживає електричну енергію за квартирою АДРЕСА_2 , звітує про обсяги та розраховується за спожиту електричну енергію, починаючи з 01.01.2014 року по 1.03.2020 року на підставі укладеного ним договору №БР-157.

З квитанції про оплату ритуальних послуг від 21.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 понесла такі у розмірі 3200 грн.

З довідки про обсяги заборгованості за житлово-комунальні послуги від 12 серпня 2021 року виданої ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , що прописаний за адресою: АДРЕСА_3 вбачається, що станом на 12.08.2021 року заборгованості за житлово-комунальні послуги немає.

Згідно роз`яснення №1403/146 від 15.05.2020 року ОСОБА_2 наданого завідувачем Березівської державної нотаріальної контори Поляковою Г.В. вбачається, що у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини до майна, яке належало ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до встановленого законодавством строку він не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, тому йому було роз`яснено право звернутись до суду з питання надання додаткового строку на прийняття спадщини.

На запит суду державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ільницькою Г. була надана відповідь №1935/01-16 від 06.09.2022 року про те, що за даними Спадкового Реєстру інформація щодо заведення спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_3 відсутня.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , крім ОСОБА_2 немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказану квартиру ніхто не успадкував.

На підставі ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.».

Відповідно до п. 211 «інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та оформлення прав на спадкове майно.

У своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 року вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03.11.2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю оформлення права власності на спадкове майно

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у позивача відсутні, тому він звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

З положень ч.2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

З письмових доказів встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживав з ОСОБА_3 на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця в квартирі АДРЕСА_2 та здійснював за ним догляд, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З врахуванням наведеного, визнання позову відповідачем та з метою усунення обставини, яка перешкоджають оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що необхідно встановити юридичний факт, проживання спільною сім`єю позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_3 протягом останніх 5 - ти років до дня смерті та визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Вимог про стягнення судових витрат ОСОБА_2 не заявляв, тому такі витрати слід віднести на його рахунок.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Раухівської об`єднаної територіальної громади Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 однією сім`єю із померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.01.2014 року і до моменту смерті останнього, визнавши його спадкоємцем четвертої черги.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на квартиру, загальною площею 38,80 кв.м., розташовану в смт. Раухівка, Березівського району, Одеської області, згідно договору купівлі-продажу №1353/К від 31.03.2002 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панчишин А.Ю.