Справа № 296/8469/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 37153,95 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. З 01.10.2009 року по 01.08.2021 року відповідачі в повному обсязі не сплачували кошти за надані послуги позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 37153,95 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення, проте, відповідачі борг не сплатили. Тому просить стягнути з відповідачів на свою користь 37153,95 грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення та витрати з оплати судового збору.

Ухвалою від 23.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.01.2022 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.І. подав до суду письмову заяву про застосування строків позовної давності, оскільки позивач, без поважних причин, пропустив загальний строк позовної давності на звернення до суду з належною позовною заявою, з грудня 2011 року по серпень 2021 року, адже такий строк закінчився в грудні 2013 року, а з позовом звернулися 28.09.2021 року (а.с.41).

31.01.2022 року представник позивача ОСОБА_4 подала до суду письмові пояснення в яких вказала, що 27.02.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір про надання послуг із теплопостачання з ОСОБА_1 , де підписантом є споживач послуг із теплопостачання та піднаймач ОСОБА_3 . Договір не оскаржувався, не скасовувався, у споживача не виникло жодних питань та сумнівів щодо його чинності та підписання. Щодо строків позовної давності зазначила, що оскільки боржником проводилась часткова сплата основного боргу, то строк позовної давності не пропущено. Також наголосила, що повноваження представника КП «Житмоиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради підтверджуються копією витягу з наказу №51-К/тр від 13.04.2021, копією витягу з посадових обов`язків юрисконсульта І категорії відділу збуту від 15.04.2020 та копією довіреності (а.с.61-62).

Представник позивача в судовому засіданні 18.01.2022 та 12.07.2022 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В дане судове засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.99).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.І. в судовому засіданні 18.01.2022 та 12.07.2022 просив відмовити в задоволенні позову за відсутністю укладеного договору та пропуском строку позовної давності. В дане судове засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю та недоведеністю (а.с.100).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , яка забезпечується позивачем послугами централізованого опалення, що стверджується відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а.с. 26,27,28).

З матеріалів справи вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2009 по 01.08.2021 утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 37153,95 грн., що стверджується розрахунком заборгованості КП "Житомиртеплокомуненерго" за послуги з централізованого опалення (а.с. 6, 7-9,10).

Також з матеріалів справи вбачається, що 27.02.2013 року між КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та ОСОБА_1 , було підписано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Оцінюючи вказаний договір як доказ виникнення договірних зобов`язальних правовідносин між сторонами, суд не бере його до уваги, оскільки з наданої представником відповідача копії договору купівлі-продажу від 16.01.1996 року та відповіді Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради №1162/13 від 26.07.2022 року вбачається, що власником квартири в АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 78, 79, 85). При цьому, договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води підписаний від імені КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради директором Рогожиним Д.В., а від імені ОСОБА_1 , договір підписано ОСОБА_3 , що визнається сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 27.02.2013 року, від імені ОСОБА_1 підписано іншою особою, яка не була визначена стороною договору, не можна вважати, що між сторонами договору досягнуто згоди з усіх істотних умов, а тому такий договір не є укладеним.

Разом з тим, вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог без підтвердження укладання договору про надання відповідних послуг, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положення пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_3 , де постійно проживають і зареєстровані відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, однак відповідачі порушують свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, що підтверджено позивачем та не спростовано відповідачами, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути в солідарному порядку із відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги із централізованого опалення у розмірі 37153,95 грн.

Щодо поданої представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Кравчуком В.І. заяви про застосування строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень статтей 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

В силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року у справі № 663/2070/15-ц зазначено, що переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Судом встановлено, що починаючи із січня місяця 2011 року відповідачі періодично оплачували надані послуги, а саме відповідачами було здійснено оплату за послуги з централізованого опалення у січні, лютому та березні 2011 року, у грудня 2012 року, у березні 2015 року, у серпні, вересні та жовтні 2015 року, у травні 2016 року, у листопаді та грудні 2018 року, у лютому та квітні 2019 року, у травні та червні 2020 року, у вересні 2020 року, у липні 2021, тим самим визнавали наявність боргу з оплати послуг централізованого опалення, та в результаті чого перебіг позовної давності переривався.

Крім того, вбачається, що відповідачі здійснювали оплату у більшому розмірі ніж нараховувалася у відповідний місяць, а також тоді, коли нарахування взагалі не здійснювалось позивачем, що також свідчить про визнання боргу, в тому числі за минулий період. Також представником відповідача не доведено, що оплата здійснювалася з призначенням платежу за відповідний місяць, а тому суд вважає не доведеною обставину пропуску строку позовної давності.

Отже, підстави для застосування строку позовної давності із відповідними наслідками відсутні.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, з кожного відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати позивачем судового збору за подання позову у розмірі по 756,67 грн. 2270,00/ 3) з кожного.

Керуючись ст. ст. 82, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути у солідарному порядку зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення за період з 01.10.2009 по 01.05.2021 у розмірі 37153 (тридцять сім тисяч сто п`ятдесят три) гривні 95 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі по 756 (сімсот п`ятдесят шість) гривень 67 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, місцезнаходження за адресою: 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, , р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 311647.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 03.10.2022.