Провадження № 2/344/673/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 про визнання незаконними дії Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради щодо відмови у приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 та зобов`язання надати дозвіл на приватизацію житлового приміщення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 про визнання незаконними дії Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради щодо відмови у приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 та зобов`язання надати дозвіл на приватизацію житлового приміщення. Позовні вимоги мотивувала тим, що 13.12.1999 року ОСОБА_2 видано ордер №76 на вселення в гуртожиток по АДРЕСА_3 загальною площею 36 кв.м в складі двох осіб ( ОСОБА_2 та її доньки - ОСОБА_3 ). Рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.01.2006 року даний гуртожиток передано у власність громадській організації «Товариство мешканиців Олеся. Актом прийому - передачі будинку гуртожитку ВАТ «Індуктор» №57 - а по АДРЕСА_1 передано у власність Громадської організації «Товариство мешканців будинку по АДРЕСА_1 від 19.04.2006 року. Рішенням "Про надання дозволу на переобладнання та перепланування житових і нежитловох приміщень в будинках житлового та громадського призначення зі зміною і без зміни функціонального призначення, зовнішньої конфігурації» надано дозвіл ОСОБА_2 на перепланування та переобладнання житлових кімнат АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . А житловою площею 36,0 кв.м. та долучення приміщень спільного користування площею 19,4 кв.м., відповідно до проектної пропозиції, розроблених приватним підприємцем ОСОБА_4 . 01.07.2014 року її син - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб. ОСОБА_2 (мама її невістки) була інвалідом дитинства. Їхні діти проживали в Києві та не мали змоги доглядати її. Ними спільно було прийнято рішення, щоб позивачка доглядала за ОСОБА_6 і та переїхала до неї жити. Вони вели спільне господарство, готували їжу, вона купляла ліки, оплачувала комунальні платежі за гуртожиток. За життя у них склались гарні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. 27.08.2014 року вона була на законних підставах зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 . Після смерті ОСОБА_2 вона залишилась проживати за вказаною адресою сама. На виконання рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 12.08.2014 р. № 413 нею за власний кошт було проведено реконструкцію кімнат АДРЕСА_7 з долученням частини приміщень загального користування за адресою: АДРЕСА_1 . Заявами від 20.05.2015 року засвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їй надано згоду на проведення реконструкції у вказаних кімнатах. Перепланування та переобладнання житлових кімнат АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , житловою площею 36,0 кв.м. з дорученням приміщень спільного користування площею 19,4 кв.м виконане відповідно до проектної документації згідно державних будівельних норм з дотриманням правил та стандартів. 25.08.2015 року було виготовлено новий технічний паспорт на кімнату АДРЕСА_2 . 04.12.2017 року ГО «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 уклали Договір найму житла будинку (гуртожитку) по АДРЕСА_1 . Згідно пункту 1.1 Даного договору наймодавець надає наймачу і членам його сім"ї ОСОБА_1 у безстрокове користування квартиру (кімнату) АДРЕСА_2 . Таким чином в даному житловому приміщенні вона поселилась, проживає та зареєстрована на законних підставах. Крім того вона самостійно утримує його та сплачує комунальні послуги. Оскільки у її власності немає іншого нерухомого майна, вона звернулась з листом до керівника ГО «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 про надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_4 . ОСОБА_9 09.01.2021 року письмово повідомила керівника ГО «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 -Франківську «Оселя» про те, що вона не заперечує проти приватизації нею кімнати АДРЕСА_2 . ГО «ТМ «Оселя» надало свою письмову згоду на приватизацію нею житлового приміщення АДРЕСА_4 . 19.02.2021 року через Центр надання адміністративних послуг вона звернулась з заявою про надання дозволу на передачу у власність житлового приміщення (кімнати) АДРЕСА_2 шляхом приватизації та надала весь пакет необхідних документів. Листом від 15.03.2021 року No518280 Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради відмовив їй у приватизації та зазначив, що я по відношенню до попередніх мешканців не є членом сімєї і не включена в ордер. Вважає дану відмову в приватизації нею спірної квартири порушенням її прав. Просила визнати незаконними дії Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради щодо відмови у приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 ; зобов`язати Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради надати дозвіл на приватизацію житлового приміщення № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язати Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради провести приватизації житлового приміщення № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1

21.09.2021 року Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачем подано через Центр надання адміністративних послуг заяву на ім`я міського голови щодо надання дозволу на передачу у власність житлового приміщення АДРЕСА_2 . На засіданні Комісії 11.03.2021 р. було розглянуто дану заяву із долученими до неї документами та встановлено, що на кімнати№№11,12, в гуртожитку АДРЕСА_1 видано ордер №76 ОСОБА_2 на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету від 13.12.1999р. №25, як працівниці ВАТ «Індуктор». Склад сім`ї, відповідно до вищезазначеного ордеру, 2 особи: ОСОБА_10 та її донька ОСОБА_3 . Позивач не є членом сім`ї по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_11 та не включена в ордер. Комісією досліджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а Позивач 27.08.2014 р. була зареєстрована у даному гуртожитку, без погодження з виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради. Основним користувачем даних житлових приміщень була ОСОБА_3 , яка знялась з реєстрації та з 2014 року проживала в м.Київ. Тому, Позивач вселилась до спірного жилого приміщення в гуртожитку та проживає там без правових підстав, оскільки не зазначена в ордері та вселилась без погодження з виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, що є підставою застосування пп. 2 п.2 ст. Закону України Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», як особа, яка мешкає у гуртожитку без правових підстав, визначених цим Законом. Отже, враховуючи вимоги законодавства, саме Комісією, а не Відповідачем було прийнято рішення відмовити у вирішенні питання надання дозволу на передачу у власність жилого приміщення (кімнати) АДРЕСА_2 , оскільки вона не включена в ордер та не є членом сім`ї по відношенню до мешканців. Щодо перепланування та переобладнання житлових кімнат АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 житловою площею 36,0 кв м в даному гуртожитку та долучення приміщень спільного користування площею 19,4 кв м слід зазначити, що дозвіл на таке перепланування надавався ОСОБА_2 , відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 12.08.2014 p. №413. Позивач провела реконструкцію даних житлових приміщень, за відсутності відповідних дозвільних документів, оскільки дозвіл надавався на ОСОБА_2 , як користувача житловим приміщенням і зі смертю останньої вичерпав свою дію. Аналізуючи договір найму житла в будинку (гуртожитку) по АДРЕСА_1 від 04.12.2017 р., який долучено Позивачем. Звертають увагу суду на те, що даний договір укладений з порушенням вимог статті 61 Житлового кодексу УРСР, оскільки відповідно до норм даної статті договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Позивачем не надано жодних підтверджуючих документів, на підставі яких нею було набуто право найму даного житлового приміщення, а саме на підставі яких документів було укладено договір найму між нею та Громадською організацією «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 , оскільки ордер на спірне житлове приміщення в гуртожитку було видано на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже, Відповідач даючи на підставі протоколу засідання Комісії письмову відповідь Позивачу про відмову у вирішенні питання щодо надання дозволу на передачу у власність житлового приміщення, діяв в межах і у спосіб визначений чинним законодавством України, а в своїх діях не вбачає жодних порушень конституційного права Позивача. Щодо зобов`язання Відповідача здійснити приватизацію житлового приміщення на ім`я ОСОБА_1 слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підриємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Станом на сьогодні Позивач із заявою з приводу приватизації спірного житлового приміщення та вищевказаними документами, не звертався до Відповідача, як до органу приватизації. Отже, вимоги Позивача зобов`язати Відповідача провести приватизацію житлового приміщення на ім`я ОСОБА_1 є безпідставними. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.44-48).

13.09.2021 року представником Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що враховуючи те, що позивач не включена в ордер та не являється членом сім`ї користувачів даного приміщення, не можна вважати, що вона на законних підставах вселена та проживає у гуртожитку АДРЕСА_9 . Щодо твердження позивача, що нею було проведено за власний кошт реконструкцію кімнат №11,12 на виконання рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 12.08.2014р. №413, то слід зазначити, що даним рішенням було надано дозвіл на перепланування та переобладнання житлових кімнат АДРЕСА_10 житловою площею 36,0 кв.м. та долучення приміщень спільного користування площею 19,4 кв.м. гр. ОСОБА_2 , а не ОСОБА_12 , а відтак позивач за відсутності відповідних дозвільних документів, провела реконструкцію даних житлових кімнат, оскільки дозвіл видавався на ОСОБА_2 , як на користувача житловим приміщенням і зі смертю останньої вичерпав свою дію. Повноваження виконавчого комітету міської ради щодо надання дозволу на приватизацію житлового приміщення, що належить до комунальної власності, є повними і виключними, вони не можуть скасовуватись чи обмежуватись іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачено законом, а суд не може втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень. Суд не повинен підміняти адміністративний орган, не повинен вирішувати справу по суті і приймати по ній рішення замість адміністративного органу. Згідно ордеру№ 76 від 13.12.1999р. ОСОБА_2 має право на зайняття жилої площі в гуртожитку для проживання зі своєю дочкою ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У своїй позовній заяві позивач стверджує, що проживала зі ОСОБА_6 у вищевказаному приміщенні і здійснювала за нею догляд, проте це не є доказом того, що позивач проживав у спірному приміщенні на законних підставах протягом певного періоду часу, також не надано жодного допустимого доказу того, що ОСОБА_2 потребувала догляду. Позивачем не надано обгрунтування, в чому полягає порушення її прав на жилу площу в гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , не наведе правових підстав, за яких Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради зобов`язаний надати їй дозвіл на приватизацію даного житлового приміщення, не надано жодних належних та допустимих доказів щодо обгрутування заявлених позовних вимог. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.61-63).

13.10.2021 року позивачем подано відповідь на відзиви. Вважає, що доводи Департаменту Інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, викладені у відзивах на позовну заяву, не доказують правомірності дій Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови у приватизацій житлового приміщення АДРЕСА_2 . Зазначила, що вона вселилась у житлове приміщення (гуртожиток) з дозволу наймача приміщення та його власника, зробила реконструкцію за власний кошт та несе витрати з його утримання. Іншого житла вона не має, що свідчить про те, що має достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання майже 7 років, а зазначене житлове приміщення є в цілому її «житлом». Таким чином вона має повне право на приватизацію даного житлового приміщення. Крім того безпідставними є доводи виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про дискреційність повноважень виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо надання дозволу на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.68-70).

Представник позивача позовні вимоги підтримала просила задоволити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради проти позову заперечила, з підстав наведених у відзиві на позов, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо задоволення позовних вимог заперечила, з підстав наведених у відзиві на позов, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи щодо позовних вимог не заперечив.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

13.12.1999 року ОСОБА_2 видано ордер №76 на вселення в гуртожиток по АДРЕСА_3 загальною площею 36 кв.м в складі двох осіб ( ОСОБА_2 , 1962 р.н. та її доньки - ОСОБА_3 , 1991 р.н.) (а.с.5).

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.01.2006 року №25 «Про внесення на розгляд сесії міської ради проекту рішення «Про передачу у власність будинку АДРЕСА_1 » вирішено схвалити і внести на розгляд сесії міської ради проект рішення «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста будинку гуртожитку на АДРЕСА_1 , який є власністю ВАТ «Індуктор» та передачу вказаного будинку у власність громадській організації Товариство мешканнів «Оселя, учасниками якого є мешканці будинку (а.с.6).

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 20.02.2006 року Про передачу у власність будинку АДРЕСА_11 даний будинок передано у власність громадській організації Товариство мешканнів «Оселя (а.с.6).

Актом від 19.04.2006 року прийому - передачі будинку гуртожитку ВАТ «Індуктор» АДРЕСА_1 з комунальної власності міста Івано-Франківська передано у власність Громадської організації «Товариство мешканців будинку по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до витягу з Рішення від 12.08.2014 року №413 "Про надання дозволу на переобладнання та перепланування житових і нежитловох приміщень в будинках житлового та громадського призначення зі зміною і без зміни функціонального призначення, зовнішньої конфігурації» надано дозвіл ОСОБА_2 на перепланування та переобладнання житлових кімнат АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 житловою площею 36,0 кв.м. та долучення приміщень спільного користування площею 19,4 кв.м., відповідно до проектної пропозиції, розроблених приватним підприємцем ОСОБА_4 (а.с.22).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

Як вбачається з заяв від 20.05.2015 року засвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надано ОСОБА_1 згоду на проведення реконструкції кімнат АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 (а.с.8,9).

25.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГО Товариства мешканців Оселя, в якій просила здійснити зміни у відповідних обліках та розглянути можливість переходу прав основного квартиронаймавача квартири АДРЕСА_2 до ОСОБА_1 (а.с.23).

25.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про реєстрацію місця проживання до Івано-Франківського МВ УДМС (а.с.24).

25.08.2015 року було виготовлено технічний паспорт на кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

04.12.2017 року ГО «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 уклали Договір найму житла будинку (гуртожитку) по АДРЕСА_1 . Згідно пункту 1.1 Даного договору наймодавець надає наймачу і членам його сім"ї ОСОБА_1 у безстрокове користування квартиру (кімнату) АДРЕСА_2 (а.с.12-13).

Згідно довідки №16912 від 31.05.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади по АДРЕСА_6 ОСОБА_1 зареєстрована з 27.08.2014 року (а.с.14).

09.01.2021 року ОСОБА_9 письмово повідомила керівника ГО «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 -Франківську «Оселя» про те, що вона дає дозвіл ОСОБА_1 на приватизацію кімнати № НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 (а.с.17).

01.02.2021 року ГО «ТМ «Оселя» надало свою письмову згоду на приватизацію ОСОБА_1 даного житла. При цьому з питання надання дозводу про передачу у власність цього житлового приміщення радять звернутися до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с.18).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с/рада Інгулецька, площею 4,27 га. (а.с.15).

19.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Міського голови Марцинківа Р. з заявою про надання дозволу на передачу у власність житлового приміщення (кімнати) АДРЕСА_2 з метою подальшої приватизації (а.с.19).

Відповідно до витягу з протоколу №3 від 11.03.2021 року засідання громадської житлової комісії, ОСОБА_1 , відмовили у наданні дозволу на передачу житлових приміщень у гуртожитках міста (а.с.49).

Листом від 15.03.2021 року №518280 Департаментом інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради надано відповідь ОСОБА_12 , з якої вбачається, що ОСОБА_13 по відношенню до попередніх мешканців не є членом сім`ї і не включена в ордер, тому їй відмовлено у приватизації (а.с.20).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цьогоЗакону.

Відповідно до пунтку 11 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до п.п.17-18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питаньжитлово-комунальногогосподарства Українивід 16.12.2009року №396 (зі змінами) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру звертається в орган приватизації з заявою та такими документами: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок-технічний паспортна садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Згідно з частиною 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири-музеї, квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, Ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників, кімнати у гуртожитках; квартири(будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до положень зазначених законів право на приватизацію квартир державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно на законних підставах проживають у них.

Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_15 проживала зі своєю свахою ОСОБА_16 . Їхні діти одружились, і переїхали в Київ, а ОСОБА_15 залишилась проживати з ОСОБА_16 в дома. Після смерті ОСОБА_16 , ОСОБА_15 залишилась проживати дальше в даній квартирі. Також зазначила, що вона була там приписана, та за власний кошт проводила реконструкцію квартири, з дозволу сусідів.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона є ГО «ТМ «Оселя». Знає, що ОСОБА_15 поселилася в їхньому будинку ще в 2014 році, тоді вона доглядала важко хвору ОСОБА_2 , оскільки та була інвалідом з дитинства. ОСОБА_15 проводила в квартирі ремонт. Зборами членів правління було надано дозвіл ОСОБА_15 на приватизацію квартири.

Допитана в якості свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_15 . Вона там проживала з 2014 з ОСОБА_19 ОСОБА_20 разом з сином ОСОБА_15 виїхали проживати в Київ, а ОСОБА_15 залишилась доглядати за ОСОБА_20 , оскільки та була хвора.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_21 вбачається, що раніше до 2012 року в квартирі проживала ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_22 . ОСОБА_13 у 2013 році почала доглядати за ОСОБА_6 . Після одруження їх дітей, та після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_13 за згодою ОСОБА_22 прописалася в даній квартирі. Вона як сусідка надавала письмову згоду на проведення реконструкції квартири АДРЕСА_7 . Стверджує, що ОСОБА_23 проживає в даній квартирі, постійно і особисто сплачує комунальні послуги.

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Отже, Позивач на законних підставах заселилася до займаного житлового приміщення, постійно та тривалий час проживає у ньому, іншого житла немає, у зв`язку із смертю основного наймача було укладено договір найму, а тому суд приходить до висновку, що не включення ОСОБА_1 в одрер не може бути обґрунтованою підставою для прийняття органом приватизації рішення про відмову у передачу у власність житла позивача, зважаючи на наявність інших доказів, що свідчать про законність проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_2 .

Тому, суд приходить до висновку, що позивач має право на приватизацію квартири, в якій вона зареєстрована і мешкає, а відмова відповідача в реалізації права на приватизацію порушує права позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення .

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2724,00 грн.

На підставі ст. 345 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 4, 12, 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 про визнання незаконними дії Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради щодо відмови у приватизації житлового приміщення АДРЕСА_2 та зобов`язання надати дозвіл на приватизацію житлового приміщення задоволити.

Визнати незаконними дії Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради щодо відмови у приватизації житлового приміщення № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 .

???Зобовязати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради надати дозвіл на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_6 на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради провести приватизацію житлового приміщення за адресо: АДРЕСА_6 на ім`я ОСОБА_1 .

Стягнути з Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 21, ) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 2724 гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 10.10.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.