ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/4678/21 Номер провадження 22-ц/814/3778/22Головуючий у 1-й інстанції Теслікова І.І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначені) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05.10.2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» у цивільній справі № 645/4678/21 повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк»,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу судді суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суддею суду першої інстанції не було враховано аргументи позивача, подані на виконання ухвали судді від 16.09.2021р., та той факт, що матеріали справи були передані іншому суду в порядку ст.31 ЦПК України, отже позивачу судовий збір в такому випадку не повертається, а тому платіжне доручення, наявне в матеріалах справи, є належним підтвердженням сплати судового збору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021 справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.12.2021 відкрито провадження у справі.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2022 справу прийнято до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М. та призначено до слухання.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2021р. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.2-4).

На підтвердження сплати судового збору за подачу позову до місцевого суду Банк долучив платіжне доручення № PROM0BM6YC від 10.11.2021р. на суму 2 270 грн (а.с.89).

Відповідно ч.2 ст.9 ЗУ «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог ч.2 ст.9 ЗУ «Про судовий збір» Фрунзенським районним судом м.Харкова перевірено зарахування судового збору: відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України документ - платіжне доручення № PROM0BM6YC від 10.11.2021р. на суму 2270 грн, зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, індентифікатор документа в казначействі 28174104 (а.с.67,72).

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21 липня 2021 року цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Червонозаводського районного суду м.Харкова (а.с.68).

21.07.2021р. вказану ухвалу судді направлено до відома АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.69).

11.08.2021р. Фрунзенський районний суд м.Харкова направив на адресу Червонозаводського районного суду м.Харкова цивільну справу № 645/4678/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Додатком у супровідному листі зазначено: цивільна справа №645/4678/21, провадження № 2/645/2132/21 на 70 арк., виписка про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.71).

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2021р. позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху з підстав несплати судового збору на розрахункові рахунки цього суду (а.с.76).

На виконання вимог ухвали судді від 16 вересня 2021р. АТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву-пояснення, з якої вбачається, що банком вже було сплачено судовий збір при подачі позову до Фрунзенського районного суду м.Харкова і у зв`язку з передачею цивільної справи відповідно ст.31 ЦПК України та неповерненням Банку платіжного доручення вважається, що платіжне доручення № PROM0BM6YC від 10.11.2021р. на суму 2 270 грн є належним підтвердженням сплати судового збору.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що платіжне доручення № PROM0BM6YC від 10.11.2021р. на суму 2 270 грн не є належним підтвердженням сплати судового збору позивачем.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Частиною першою і другою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «Приват Банк» були виконані вимоги ст.175 та 177 ЦПК України в повному обсязі та надано квитанцію про сплату судового збору. Кошти були зараховані до загального спеціального фонду Державного бюджету України і можуть бути повернуті лише відповідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно ч.1, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до ст.1 та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Між тим, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29). При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом.

Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

В цьому випадку справа була передана для розгляду по суті за підсудністю до іншого суду відповідно ст.31 ЦПК України разом з платіжним дорученням та підтвердженням про зарахування коштів до загального спеціального фонду Державного бюджету України, а тому у Червонозаводського районного суду м.Харкова не було підстав для залишення позову без руху з підстав несплати судового збору та позбавлення позивача права на доступ до правосуддя.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить конкретної норми, яка б врегульовувала питання сплати судового збору у разі передачі справи до іншого суду в порядку ст.31 ЦПК України, проте, на переконання апеляційного суду, вимога про сплату судового збору повторно до Червонозаводського районного суду м.Харкова у такому випадку не є законною, оскільки, по суті, кошти за подання позову зараховуються до Державного бюджета, що і було зроблено позивачем.

Зважаючи на наведене, апеляційній суд вважає, що суддя суду першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05 жовтня 2021 скасувати.

Справу № 645/4678/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути до Червонозаводського районного суду м. Харковадля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2022 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов