2/214/2579/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

за участю: секретаря судового засідання Собченко Н.А.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/10560/21

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Смолова Лариса Дмитрівна,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 13.12.2021 з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16428, вчинений 23.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» коштів у розмірі 25 050,00 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у 23.09.2020 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №16428, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» стягнуто заборгованість у розмірі 25 050,00 грн. Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Смоловою Л.Д. 21.07.2021 відкрито виконавче провадження №66133897 із примусового виконання зазначеного виконавчого напису та прийняті постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, стягнення виконавчого збору. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства, оскільки останнім не враховано та не перевірено факту безспірності заборгованості, відносно якої вчинився виконавчий напис, виконаний на бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість та кредитний договір №1105-пк-2005 від 21.12.2005, укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 не був нотаріально посвідчений. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду з позовом, де просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 14.12.2021 позовна заява прийнята в провадження в порядку загального позовного провадження із призначенням до підготовчого засідання та задоволено клопотання позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса Остапенка Є.М.

Від представника відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворського Р.І. на адресу суду 28.01.2021 надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді, яке ухвалою від 02.02.2022 залишена без задоволення.

До розгляду справи по суді представником відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворським Р.І. 28.01.2022 подано заяву про визнання позовних вимог, в порядку ст. 206 ЦПК України.

У судове засідання позивач та його представникне з`явилися. Представник позивача суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача та треті особи до суду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Поштові відправлення, які направлялися приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. повернулися без вручення із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим ухвала суду від 14.12.2021 в частині витребування доказів не виконана.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Судовим розглядом встановлено, що 21.12.2005 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1105-пк-2005, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, кредит у розмірі 1 300 доларів США 00 центів з оплатою по процентній ставці 19% річних. Для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику рахунок № НОМЕР_1 . Договір набирає чинності з моменту видачі кредитних ресурсів і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (а.с. 16-17).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23.09.2020 вчинено виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором № 1105-пк-2005 від 21.12.2005 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору про відступлення прав вимоги №000116-а від 12.06.2018 відступлено право вимоги за кредитним договором №1105-пк-2005 від 21.12.2005, укладеному між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 за період з 11.06.2018 по 23.09.2020 включно суму у розмірі 25 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису. Зареєстровано в реєстрі за №16428 (а.с. 15).

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Смоловою Л.Д. 21.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66133897. Боржником вказано ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

За вказаним виконавчим провадженням №66133897державним виконавцем 21.07.2021 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (а.с. 10, 11).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. При цьому, нотаріусом вчинено виконавчий напис за кредитним договором №1105-пк-2005 від 21.12.2005, не посвідченому нотаріально.

Надаючи оцінку таким доводам позивача та обґрунтованості пред`явлених ним вимог, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Положеннями ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Із змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що вчинений він нотаріусом на підставі документів про перехід від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»»до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» та від ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»права вимоги за кредитним договором № 1105-пк-2005 від 21.12.2005, укладеним із ОСОБА_1 , та виключно з посиланням на положення законодавства України, що регулює порядок вчинення виконавчих написів. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови від 22.02.2017, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня, 22.02.2017, отже і п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 також втратив чинність з цього дня.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.1999 №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу договору № 1105-пк-2005 від 21.12.2005, укладеного із ОСОБА_1 виконавчий напис не містить. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки до початку розгляду справи по суті представник відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 454,00 грн.

Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову, що складає 454,00 грн (а.с. 1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 142, 206, 247, 263-265, 274, 354, 355ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Смолова Лариса Дмитрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №16428, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»заборгованості у розмірі 25 050,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса робочого місця: пр.. Героїв-підпільників, буд. 17, м. Кривий Ріг.

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , юридична адреса: вул. Михайла Стельмаха, буд. 9А офіс 204, м. Ірпінь.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса робочого місця: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Смолова Лариса Дмитрівна, адреса робочого місця: вул. Віталія Матусевича, буд. 41, м. Кривий Ріг.

Суддя Хомініч С.В.