ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 24/2021Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/46/22 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

03 жовтня 2022 р. м.Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого Костів О.З.

за участю секретаря судового засідання - Романської К.М.

cторін:

представника заявника - Коханія О.В.,

представника ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» - Білик Л.С.,

розглянувши в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документу в справі № 24/2021 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЕТЕХНІКА» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 18 червня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЕТЕХНІКА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙЗЕР ТРЕЙД», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛЕТЕХНІКА» (надалі - ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА») звернулось до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙЗЕР ТРЕЙД» (надалі - ТОВ «АЙЗЕР ТРЕЙД»), ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 18 червня 2021 року у складі третейського судді Кудінова Валерія Вікторовича позов задоволено. Стягнуто на користь ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» солідарно з ТОВ «АЙЗЕР ТРЕЙД» та ОСОБА_2 697872.25 грн., з яких: 542123.39 грн. - основний борг; 31843.01 грн. - пеня; 116393.35 грн. - штраф; 7512.50 грн. - 3% річних та 6978.72 грн. - третейські витрати.

В серпні 2021 року ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» звернулось до Тернопільського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання вказаного рішення.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року заяву ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» задоволено.

28 вересня 2021 року видано виконавчий лист №24/2021 яким стягнуто на користь ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» солідарно з ТОВ «АЙЗЕР ТРЕЙД» та ОСОБА_2 697872.25 грн., з яких: 542123.39 грн. - основний борг; 31843.01 грн. - пеня; 116393.35 грн. - штраф; 7512.50 грн. - 3% річних та 6978.72 грн. - третейські витрати.

25 вересня 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Коханій О.В. звернувся до Тернопільського апеляційного суду із заявою про визнання виконавчого листа №24/2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що обов`язок ОСОБА_2 відсутній. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що жодного договору поруки між ОСОБА_2 та ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» в забезпечення зобов`язань за договором поставки №ШМ-056/2019 від 11 жовтня 2019 року не укладалось.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Коханій О.В. заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» - Білик Л.С. проти заяви заперечила.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Крім того, одночасно із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_2 подав заяву про зупинення виконання за виконавчим документом до вирішення даної заяви по суті, мотивуючи тим, що ним оскаржується виконавчий документ.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

При цьому необхідність зупинення виконання (стягнення) за виконавчим листом зумовлюється характером та кількістю застосованих до заявника стягнень у виконавчому провадженні та враховуючи, що без застосування такого заходу забезпечення розгляду заяви як зупинення виконання (стягнення) за виконавчим листом, саме по собі розгляд заяви не буде достатньо ефективним засобом юридичного захисту.

Враховуючи те, що заявником не обґрунтовано необхідність зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №24/2021 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» солідарно з ТОВ «АЙЗЕР ТРЕЙД» та ОСОБА_2 697872.25 грн., не підлягає задоволенню.

Разом з тим, одночасно із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_2 подав заяву про витребування доказів та призначення почеркознавчої експертизи, мотивуючи тим, що обставини, які підлягають встановленню під час вирішення даної заяви є визнання договору поруки від 11 жовтня 2019 року між ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» та ОСОБА_2 неукладеним, оскільки останнім договір підписаний не був, а підпис, який міститься в договорі, ОСОБА_2 не належить. Зазначає, що оригінал договору поруки від 11 жовтня 2019 року між ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» та ОСОБА_2 знаходиться у ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА».

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно із ч.3 ст.183 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Враховуючи те, що питання про витребування доказів та призначення експертизи вирішуються під час розгляду справи по суті (розділ III позовне провадження ЦПК України), а не в ході розгляду заяв про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (розділ VI процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України), суд приходить до висновку, що дані клопотання до задоволення не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін та виходячи з наведених заявником підстав, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підлягає слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до частини третьої статті 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як правильно наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII є закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року задоволена заява ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» про видачу виконавчого листа №24/2021 на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 18 червня 2021 року в справі за позовом ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» до ТОВ «АЙЗЕР ТРЕЙД», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У справі, яка переглядається, виконавчий лист вже пред`явлено на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області - Чупис Т.П.

Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 не надав доказів про наявність передбачених ст.432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Фактично доводи ОСОБА_2 зводяться до незаконності постановлення Тернопільським апеляційним судом ухвали від 27 серпня 2021 року про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, оскільки відповідно до положень ст. 485 ЦПК України саме при її постановлені суд мав перевіряти ці обставини, в тому числі обставину про укладення або неукладення договору поруки між ОСОБА_2 та ТОВ «ПОЛЕТЕХНІКА» в забепечення зобов`язань за договором поставки №ШМ-056/2019 від 11 жовтня 2019 року.

Проте, дана ухвала Тернопільського апеляційного суду набрала законної сили і не є предметом розгляду в даній справі, а відтак суд не вправі давати оцінку її законності та обґрунтованості.

Окрім того, відхиляючи даний довід суд враховує принцип юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Христов проти України» (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Встановлено, що ухвала Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду набрала законної сили, не змінена та не скасована, а відтак підлягає виконанню.

Окремо суд звертає увагу на те, що заявник ОСОБА_2 обрав неефективний спосіб захисту: за таких обставин слід було оскаржувати судове рішення про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а не звертатися із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому що право на звернення та право на оскарження є різними процесуальними способами захисту порушеного права.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 21 січня 2021 року в справі №20/12/2019.

З огляду на викладене, оскільки стягнення за вказаним виконавчим листом не відбулось, в ході судового розгляду даної заяви не було встановлено обґрунтованих та достатніх процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 18, 82, 432 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в справі №24/2021 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЕТЕХНІКА» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 18 червня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЕТЕХНІКА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙЗЕР ТРЕЙД», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту ухвали - 07 жовтня 2022 року.

Суддя