01.11.2022 Справа № 696/823/22 2/696/239/22
Ухвала

про відмову у відкритті провадження по справі

01 листопада 2022 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали цивільної позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Семікорн» (, вул. Академіка Булаховського, б. 2, н.п. 5 м. Київ, 03164) про визнання трудових відносин припиненими,

встановив :

До Кам`янського районного суду Черкаської області надійшов вказаний позов.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 185, 186 ЦПК України до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позову вбачається, що позивач оскаржує діяльність загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Семікорн» з розгляду поданої ним заяви про розірвання трудових відносин.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Із позовної заяви вбачається, що предметом позову є діяльність загальних зборів учасників підприємства щодо звільнення позивача з посади директора. При цьому, позивач звернулася до місцевого загального суду, вважаючи, що в цьому спорі порушені його цивільні права, зокрема, трудові. Тобто, фактично йдеться про припинення його повноважень директора цього підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, згідно до п. 3 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Таким чином при визначенні підвідомчості справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України.

Згідно до статті 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Корпоративні права засновників приватного підприємства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 65 ГК України, зокрема для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Припинення повноважень керівника підприємства відбувається відповідно до ч. 4 ст. 65 ГК України, що за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу підприємства припинити повноваження його директора міститься не в приписах КЗпП України, а у положеннях Господарського кодексу, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини (Ухвала Верховного Суду від 25.07.2021 р., справа № 761/40582/20, провадження № 61-2426ск21).

Таким чином, під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12.01.2010 № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13.05.2014 № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Зважаючи на викладене, вважаю, що звернення до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту корпоративних прав позивача, а не прав у сфері трудових відносин, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку цивільного судочинства.

Отже, спір з корпоративних правовідносин виникає щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі який вибув.

Оскільки вказаний спір пов`язаний з реалізацією загальними зборами засновників приватного підприємства права на управління юридичною особою у виді формування органу управління, підстави для прийняття рішення про звільнення з посади директора підприємства, зазначені в його Статуті, тому його слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17.12.2019 у справі № 927/97/19, від 04.09. 2019 у справі № 927/90/19, від 11.06.2019 у справі № 922/2005/18, від 11.06.2019 у справі № 917/1338/18, від 12.01.2021 року у справі № 127/21764/17.

Також, суд приходить до висновку, що позовні вимоги пов`язані з оцінювання законності діяльності загальних зборів товариства, а отже з цього критерію, спір не являється трудовим, а повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

З цього приводу неодноразово висловлював думку і Верховний Суд (постанова ВП ВС від 16.10.2019 року по справі № 752/10984/14-ц, постанова ВП ВС від 28.11.2018 року по справі № 562/304/17).

Таким чином суд дійшов висновку, що вказаний спір виник з приводу корпоративних правовідносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186, 258-261, 272, 315 ЦПК України, суд,

постановив :

Відмовити у відкритті провадження по справі за цивільним позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Семікорн» (, вул. Академіка Булаховського, б. 2, н.п. 5 м. Київ, 03164) про визнання трудових відносин припиненими.

Роз`яснити позивачу право на звернення до господарського суду за правилами ст.ст. 27, 29 ГПК України.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Суддя : Шкреба В.В.