20.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/2072/22
Провадження № 2/205/1879/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення юридичного факту та визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.04.2022 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просила встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопади 2001 року по 01.07.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що ОСОБА_4 на праві особистої власності належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилося їй після смерті бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 22.09.1960 року Ленінським райкоммунхозом і зареєстрованого в Дніпропетровському МБТІ 05.10.1960 року під № 3-91. Мати позивача фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, оскільки проживала і була прописана в спадковому домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з вищезгаданого домоволодіння, фактично прийнятого матір`ю після смерті бабусі. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були: ОСОБА_6 і позивач. У встановлений законом шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався, але фактично прийняли спадок після смерті ОСОБА_4 , бо ОСОБА_7 був прописаний і проживав в спадковому будинку, а позивач розпорядилася особистими речами матері, а також користувалася безперешкодно будинком і прилеглою земельною ділянкою, також проживала разом з батьком без реєстрації. Через декілька років після смерті матері, батько позивача почав жити разом з сусідкою, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька була позивач, як єдина донька. Після його смерті позивач звернулася у встановлений законом шестимісячний строк в Другу Дніпропетровську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили, що батько склав, на випадок своєї смерті, нотаріально засвідчений заповіт, згідно якого все своє майно він заповідав ОСОБА_3 . Дізнавшись про такі обставини, позивач звернулася до ОСОБА_3 , яка зазначила, що бажає вирішити проблему мирним шляхом і запропонувала позивачу жити разом та доглядати за нею. На дану пропозицію позивач погодилася та переїхала мешкати до ОСОБА_3 , де мешкає і понині. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були її сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не претендували на спадщину на частку домоволодіння АДРЕСА_1 . Проте, вони з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини, що складалась саме з частки домоволодіння, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , не зверталися. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_9 . Ніхто зі спадкоємців з заявами про прийняття спадщини, а саме частки домоволодіння АДРЕСА_1 , не звертався. Державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори 21.09.2021 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на 2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо спадщини після смерті ОСОБА_3 рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 року зобов`язано Другу Дніпропетровську державну нотаріальну контору надати до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська належним чином завірену повну ксерокопію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2022 року витребувано з архіву державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії актових записів про смерть ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , що помер у 2014 році.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2022 року витребувано з архіву державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію актового запису про смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що помер у 2014 році.

У судовому засіданні 03.08.2022 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

У заяві від 03.08.2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сорока Т.В. просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві від 03.08.2022 року просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві особистої власності належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 22.09.1960 року Ленінським райкоммунхозом і зареєстрованого в Дніпропетровському МБТІ 05.10.1960 року під № 3-91 (а.с. 15).

2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою 21.09.2021 року за реєстровим № 5-1144, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису про право власності 44057512, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020 (а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_10 (а.с. 5). Спадщину після її смерті прийняли чоловік ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 . 21.09.2021 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (а.с. 6). Відповідно до спадкової справи № 1237/2001 після смерті ОСОБА_6 , спадщину прийняла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 109-151).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 83). Згідно спадкової справи № 1645/2007 після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . До спадкової маси не була включена частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 80-108).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_9 , спадкова справа після смерті якого не відкривалася.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8 . Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_2 . До спадкової маси не була включена частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. від 10.09.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю родинних відносин.

Згідно довідки, виданої квартальним комітетом № 48 від 08.10.2004 року ОСОБА_1 користувалася земельною ділянкою та домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20).

З довідки № 191, виданої квартальним комітетом № 48 від 20.09.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з 16.01.2001 року (а.с. 19).

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 32,1 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м, сараїв літ. Б, В, Ж, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Д, вбиральні літ. Е, дyшу літ. З, колодязя літ. К, споруд № 1-4, І ( а.с. 21-30).

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт спільного проживання позивача та ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується зібраними у справі доказами.

Оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з листопада 2001року по 01.07.2007 року.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 1216-1218, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 258-259, 263-266, 315, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, (місце знаходження , м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1), про встановлення юридичного факту та визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопада 2001 року по 01.07.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 32,1 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м, сараїв літ. Б, В, Ж, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Д, вбиральні літ. Е, дyшу літ. З, колодязя літ. К, споруд № 1-4, І.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова