РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/5754/21

Провадження № 22-ц/4815/1151/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року (ухвалене у складі судді Тимощука О.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що 30 листопада 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року по справі № 569/17530/20 розірвано. У шлюбі в подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року по справі № 569/18713/18 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від сплати аліментів на користь дитини, вважає, що на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Згідно розрахунку державного виконавця розмір заборгованості по аліментах № 43856 від 09 березня 2021 року за період 05.10.2018 року по 28.02.2021 року складає 132 296,71 грн., а розмір пені станом на 28 лютого 2021 року - 548 708, 31 грн.. За таких обставин, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 132 296,71 грн. та понесені нею витрати на правничу допомогу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 60 000,00 гривень.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що у відповідача існує суттєва заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів у зв`язку з його неплатоспроможністю, а тому, враховуючи його матеріальний на даний час стан, суд першої інстанції дійшов висновку за доцільне застосувати ч. 2 ст. 196 СК України та зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів до 60 000,00 грн..

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що відповідач умисно не виконує рішення суду про стягнення аліментів на утримання своєї дитини, а тому місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про зменшення розміру пені.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині в частині відмови в стягненні неустойки (пені) в розмірі 72296,70 грн. та ухвалити судове рішення, яким змінити рішення суду першої інстанції в цій частині та задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2013 року, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року по справі № 569/17530/20.

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до виконавчого листа, виданого 28.03.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07.12.2018 року по справі № 569/18713/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

09 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кирилюк Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58818838 з виконання виконавчого листа № 569/18713/18 виданого 28.03.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 ..

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 09.03.2021 року № 43856, здійсненого старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гончаренко Н.М., розмір заборгованості аліментів за період з 05.10.2018 року по 28.02.2021 року становить 132 296,71 грн..

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року по справі № 569/1584/21 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складений позивачем з врахуванням відомостей розрахунку, складеного державним виконавцем про розмір заборгованості по аліментах та відповідає методиці розрахунку, яка наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 05 жовтня 2018 року до 28 лютого 2021 року складає 548 708, 31 грн., що перевищує 100 відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів, у зв`язку з чим, до стягнення заявлено пеню в межах суми заборгованості зі сплати аліментів за цей період, тобто в розмірі 132 296,71 грн..

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача, які знайшли своє підтвердження в сукупності зібраних доказів, які містяться у матеріалах справи, а тому вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 132 296,71 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру пені, адже заборгованість по аліментах виникла ще до його звільнення з роботи (04.04.2022 року). При цьому, відповідач не довів, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин та не зазначив жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає, а тому в частині зменшення пені підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року в частині зменшення розміру пені скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 72296,70 гривень.

У решті рішення суду залишити - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.