Справа № 570/551/22
Номер провадження 8/570/5/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

09 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Рівненського районного суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2022 року стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року та до повноліття дітей. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

14 червня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу від 22 лютого 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просив переглянути судовий наказ у зв`язку з нововиявленими обставинами та скасувати його. Заяву мотивовано тим, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за його місцем реєстрації, а стягувачка ОСОБА_3 зареєстрована за іншою адресою. При цьому всі вони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Діти перебувають на його повному забезпеченні та утриманні і раніше питання недостачі коштів стягувачкою ніколи не озвучувалося. Вважає вказані обставини істотними і такими, які не було враховано при видачі судового наказу, а тому просить заяву задоволити.

Заявник ОСОБА_4 та стягувачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про слухання справи. Причину неявки суду не повідомили і від них не надходили клопотання про слухання справи у їх відсутності чи відкладення судового засідання. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2022 року стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на двох дітей: дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 лютого 2022 року та до повноліття дітей. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Як передбачено ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частинами 7, 8 ст.170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно положень ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

На думку суду, істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, суду не надано і суд їх не вбачає при розгляді заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даної норми та Розділу ІІ ЦПК України слідує, що стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно також здійснюється у безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, який згідно ч.1 ст. 170 ЦПК України, не може бути скасований. Тобто стягнення аліментів у такому розмірі фактично є державною гарантією. Оскільки згідно судового рішення з позивача стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, то це відповідає вимогам закону, та засадам справедливості та розумності.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так, за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Так, до заяви ОСОБА_4 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами додано аналогічні документи, зокрема довідки про реєстрацію місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які подавала стягувачка ОСОБА_3 разом із заявою про видачу судового наказу. При цьому заявником не додано жодного належного доказу, що підтверджував би необґрунтованість вимог стягувачки, який існував на момент видачі судового наказу і не був врахований судом. Саме по собі твердження боржника ОСОБА_4 про те, що діти повністю перебувають на його утриманні, не підтверджено жодним доказом, а тому не може сприйматися судом як беззаперечний факт.

Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається ОСОБА_4 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2022 року, не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, а тому заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами до задоволення не підлягає. Судовий наказ видано в рамках діючого законодавства, а утримання батьком своїх неповнолітніх дітей, не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу, якщо про його видачу подано стягувачкою відповідну заяву.

Додатково суд роз`яснює боржнику, що у випадку незгоди з розміром стягнутих аліментів, він вправі захистити свої права шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) на підставі ч.7 ст.170 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.161, 165, 170, 352-354, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 - відмовити.

Судовий наказ Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2022 року у справі № 570/551/22 (провадження №2-н/570/130/2022), виданий на підставі заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 - залишити в силі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду, а сторонами, що не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги або після розгляду такої скарги Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.