ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7966/20 Номер провадження 22-ц/814/591/22Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю. С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 травня 2021 року, ухвалене суддею Гальонкіною Ю.С., у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами, неустойки (пені) за прострочення їх сплати.

З урахуванням поданих 17.12.2020 р. уточнень представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у загальній сумі 58476,86 грн., яка складається з 41253,07 грн. неустойки за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року, та 17223,79 грн. неустойки за період з жовтня 2020 року по травень 2021 р.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 травня 2021 року вказаний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 58476,86 грн. Також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Роз`яснено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

29.11.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 травня 2021 року залишено без задоволення.

У січні 2022 року ОСОБА_1 оскаржив вищевказане заочне рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач вважає, що його вина у виникненні заборгованості по сплаті аліментів відсутня, тому немає підстав для стягнення неустойки (пені) зі сплати аліментів.

Вказує, що йому не було відомо про судові засідання по справі, судові повістки та копії позовної заяви від суду він не отримував.

Посилається на те, що представник позивача у позовній заяві зазначив місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 , за якою він не проживає з 2005 року, а з 15.12.2020 р. власниками вказаної квартири є інші особи.

Про існування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2019 року про стягнення аліментів йому стало відомо лише у квітні 2020 року від державного виконавця. Сплатити всю суму заборгованості він не мав можливості, оскільки не працював на той час, та у зв`язку з локдауном не міг своєчасно отримати копію вказаного рішення, що підтверджується матеріалами цивільної справи № 554/7227/19.

Зазначає, що за період з 09.08.2019 р. по лютий 2020 р. у нього відсутня вина у несвоєчасній сплаті аліментів, оскільки він не був повідомлений про наявність рішення суду.

У період з 13.11.2019 р. по 01.07.2020 р. він перебував на обліку у Полтавській міськрайфілії Полтавського обласного центру зайнятості та отримував допомогу по безробіттю.

30.09.2020 р. він сплатив суму заборгованості в повному обсязі у сумі 41253,07 грн., та повідомлено державного виконавця про місце роботи, а бухгалтерію підприємства про перерахування з його заробітної плати аліментів на користь позивачки щомісячно у сумі 3000,00 грн.

У вересні 2021 року він дізнався про те, що аліменти відраховувалися не в повному обсязі, так як стягувався борг за послуги з теплопостачання.

Відповідач вважає, що за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року відсутня його вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_2 просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що воно відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводиться апеляційним судом у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 11.11.2019 року у справі № 554/7227/19, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.03.2021 р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти, у розмірі 3000 грн. щомісячно на період її навчання, починаючи стягнення з 09.08.2019 року і до припинення навчання, а саме до 25.09.2021 року.

Рішення було предметом апеляційного розгляду та залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 05.02.2020 р.

21.02.2020 року Октябрським районним судом м. Полтави на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 554/7227/19 від 11.11.2019 року, який позивач пред`явив до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11,15).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 04.03.2020 р. відкрито виконавче провадження № 61417583 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 12).

Згідно довідок-розрахунків Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року сума заборгованості відповідача за аліментами становила 41100,00 грн.

30.09.2020 року відповідач сплатив заборгованість у сумі 41253,07 грн., що підтверджується копією квитанції № 0.0..1. (а.с. 19).

За несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року позивачем нараховано неустойку (пеню), розмір якої становить 79861,19 грн.

У період з жовтня 2020 року по травень 2021 року відповідачем несвоєчасно та не повній мірі сплачувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у результаті чого утворилася заборгованість по аліментам та неустойка (пеня), сума якої, згідно розрахунку позивача, становить 17223,79 грн. (а.с. 61-62).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що оскільки за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати аліментів, які стягнуті з нього на користь позивачки за рішенням суду, це є підставою для стягнення з нього неустойки (пені) зі сплати аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування обмежується виключно розміром, який становить 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

р=(А1 х 1 %хQ1 )+(А2х 1 %хQ2)+ (Аnх 1 %хQn), де:

р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на визначену дату;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Ураховуючи те, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, та ВС №14-37 цс18 від 25.04.2018 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду при розгляді цієї категорії справ.

Суд першої інстанції правильно встановив і це вбачається з наданого позивачем розрахунку, неустойка заборгованості зі сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року становить:

вересень 2019 року 2225,08 грн. х 1 % х 395 дні = 8791 грн. 19 коп.; жовтень 2019 року - 3000 грн. х 1% х 365 дні = 10950 грн.; листопад 2019 року - 3000 грн. х 1% х 334 днів = 10020 грн.; грудень 2019 року - 3000 грн. х 1% х 304 днів = 9120 грн.; січень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 273 днів = 8190 грн.; лютий 2020 року - 3000 грн. х 1% х 242 днів = 7260грн.; березень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 213днів = 6390 грн.; квітень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 182 дні = 5460 грн.; травень 2020року - 3000 грн. х 1% х 152 дні = 4560 грн.; червень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 121 дні = 3630 грн.; липень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 91 дні = 2730 грн.; серпень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 61 дні = 1830 грн.; вересень 2020 року - 3000 грн. х 1% х 30 днів = 900 грн.

Загальний розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року становить 79861,19 грн. (а.с. 17,61).

Крім цього, як встановив місцевий суд та вбачається з наданого позивачем розрахунку, неустойка заборгованості зі сплати аліментів за період із жовтня 2020 року по травень 2021 року становить:

листопад 2020 року 3000 грн. х 1 % х 199 днів = 5970 грн.; грудень 2020 року 3000 грн. х 1 % х 169 днів = 5070грн.; січень 2021 року (3000 1838,51 грн.) = 1161,49 грн. х 1 % х 138 днів = 1602,86 грн., (3000-1161,49 грн.) = 1838,51 грн. х 1 % х 134дні = 2463,60 грн.; лютий 2021 року (3000 грн. 1935,73 грн.) = 1064,03 грн. х 1 % х 107 днів = 1212,03 грн.; березень 2021 року (3000 грн. 2252,44 грн.) = 748,56 х 1 % х 79 днів = 590,57 грн.; квітень 2021 року (3000 грн. 2334,32) = 655,68 х 1 % х 489 днів = 314,73грн. Всього 17223,79 грн.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що розмір неустойки відповідача за несвоєчасну сплату аліментів, який за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року становить 79861,19 грн., є більшим за суму заборгованості по сплаті аліментів, яка складає 41253,07 грн. Тоді як згідно ст. 196 СК України неустойка (пеня) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Отже, розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача, повинен відповідати розміру загальної суми заборгованості по сплаті аліментів за відповідний період, що в даному випадку становить 41253,07 грн.

Враховуючи те, що сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року з урахуванням ст. 196 СК України становить 41253, 07 грн.; за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року - 17223,79 грн., а всього 58476,86 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментівза період з 09.08.2019 р. по лютий 2020 р. відсутня його вина, оскільки він не був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення аліментів, про яке йому стало відомо лише у квітні 2020 року від державного виконавця. Крім цього, стверджував, що при розгляді вказаної справи позивачем було зазначено адресу, за якою він не проживає, а квартира продана.

З метою перевірки обставин справи та доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції було витребувано цивільну справу № 554/7227/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з матеріалів якої вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , та зареєстрований за вказаною адресою на час подання позову та розгляду справи у суді. За вказаною адресою судом направлялися судові виклики та процесуальні документи. Копія судового рішення отримана ним 06.08.2020 р. згідно поданої 29.07.2020 р. заяви (а.с. 17, 35, 223 цивільної справи № 554/7227/19). Договір купівлі-продажу вказаної квартири оформлено 15.12.2020 р., після ухвалення заочного рішення від 11.11.2019 р.

Отже, твердження відповідача про те, що він не був обізнаний про наявність у провадженні суду цивільної справи про стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку,яка продовжує навчання, та ухвалене рішення, є сумнівними.

Надана відповідачем суду першої інстанції довідка ОСББ «Сонячне,16» за № 41 від 23.11.2021 р., згідно якої ОСОБА_1 та його син ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_3 , без реєстрації, не містить інформації про те, з якого саме періоду відповідач проживає за вказаною адресою (а.с. 87 ц/с № 554/7966/20).

Посилання відповідача на те, що він не міг отримати копію рішення вчасно у зв`язку з локдауном, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не був позбавлений права звернутися до суду відразу після того, як дізнався про його існування (у квітні 2020 р.), в тому числі засобами електронного зв`язку.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав змоги отримати копію рішення у справі № 554/7227/19 раніше, ніж 06.08.2020 р., ним не надано.

Та обставина, що він не отримував від суду копії позовної заяви, судові повістки та процесуальні документи, дізнався про рішення суду у квітні 2020 р., не можуть бути підставами для зняття з відповідача обов`язку з утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, не знімають з нього передбаченої законом відповідальності за виникнення заборгованості зі сплати аліментів, зокрема стягнення неустойки.

Доводи відповідача про те, що у період з 13.11.2019 р. по 01.07.2020 р. він перебував на обліку у Полтавській міськрайфілії Полтавського обласного центру зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, також не можуть бути підставами для задоволення його апеляційної скарги та скасування рішення суду, оскільки доказів щодо розміру отримуваної допомоги ним не надано, що не дає можливості апеляційному суду перевірити той факт, який рівень доходу мав відповідач у той час, та чи мав він можливість надавати утримання дочці, яка навчається.

Як вказує в апеляційній скарзі відповідач, 30.09.2020 р. він сплатив суму заборгованості в повному обсязі у сумі 41253,07 грн. та повідомив державного виконавця про місце роботи, а бухгалтерію підприємства про перерахування з його заробітної плати аліментів на користь позивачки щомісячно у сумі 3000,00 грн. У вересні 2021 року він дізнався про те, що аліменти відраховувалися не в повному обсязі, так як стягувався борг за послуги з теплопостачання. Тому вважає, що за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року відсутня його вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав до апеляційного суду копію трудової книжки, з якої вбачається, що він звільнений з роботи з 17.10.2018 р., а з 12.11.2018 р. йому розпочато виплату допомоги по безробіттю, виплата якої припинена з 09.07.2019 р.

З 09.07.2019 р. по 10.12.2020 р. відповідач працював на різних підприємствах, знову перебував на обліку як безробітний з призначенням державної допомоги, а з 01.07.2020 р. працює у ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та за його заявою із заробітної плати відраховуються аліменти, що підтверджується розрахунковим листком за жовтень 2020 р. та листопад 2020 р.

Як убачається з довідки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» № 156 від 21.12.2021 р., із заробітної плати відповідача за період з 2020 року по червень 2021 року відраховані аліменти та утримано послуги з теплопостачання (а.с. 110-124).

Водночас, інформації щодо розміру отримуваного відповідачем доходу до та після 01.07.2020 р. і до 01.10. 2020 р. ОСОБА_1 не надав.

Отже, ним не доведено належними і допустимими доказами той факт, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів відповідач не оспорював. До державного виконавця з метою з`ясування розміру заборгованості він не звертався. Власного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) відповідач до суду не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Між тим, відповідач не ставив питання про зменшення розміру неустойки, та не надав суду належних і допустимих доказів щодо розміру отримуваного ним доходу за період з серпня 2019 року по травень 2021 р.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильними, відповідають нормам матеріального і процесуального права, обставинам справи, наявним доказам, які проаналізовані вище.

Підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відповідно, зміна розподілу судових витрат апеляційним судом не проводиться, а понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1261,20 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.1, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук