Номер провадження: 22-ц/813/7791/22
Головуючий у першій інстанції Мурманова І.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Мурманової І.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

09.11.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просила суд:

- визнати транспортний засіб марки «Mazda 3» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 ;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) компенсацію 1/2 частки транспортного засобу марки «Mazda 3», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, в розмірі 103 820 грн.;

- припинити право спільної сумісної власності подружжя на транспортний засіб марки «Mazda 3», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору;

- стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на автотоварознавче дослідження спірного автомобіля в сумі 1000,00 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у з 28.08.2015 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі подружжям на спільні кошти було придбано автомобіль марки «Mazda 3», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору. Право власності було оформлено на відповідача ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю, позивачка просила про задоволення своїх позовних вимог.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано транспортний засіб марки «Mazda 3», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, спільною сумісною власністю подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Mazda 3», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що становить 103 820,00 грн.

Припинено право спільної сумісної власності подружжя на транспортний засіб марки «Mazda 3», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 038,80 грн.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 22.11.2022 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином датою ухвалення цього судового рішення є 22.11.2022 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 22.09.2022 року (а.с. 130-131), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, представники останніх отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с. 132-135).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги частково, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі та стягуючи з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію у розмірі 103 820,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до експертного висновку середньо ринкова вартість спірного автомобілю складає 207 640,00 грн. (а.с. 105-107).

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2015 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 101).

Під час перебування у шлюбі подружжям було придбано автомобіль марки «Mazda 3», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору.

Право власності було оформлено на відповідача ОСОБА_1 (а.с. 12,12-зворот).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка ОСОБА_2 надала суду висновок № 182-20 від 04.11.2020 року автотоварознавчого експертного дослідження колісного автотранспортного засобу марки «Mazda 3», номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку вказаного автотоварознавчого експертного дослідження вартість автотранспортного засобу марки «Mazda 3» номер кузова НОМЕР_2 станом на 04.11.2020 року складала 207 640,00 грн (а.с. 13-15).

Між тим, як вбачається з договору купівлі-продажу від 15.01.2019 року вартість вищевказаного автомобілю складала 144 800,00 грн. (а.с. 60).

Таким чином, враховуючи, що вартість спірного автомобілю відповідно до договору купівлі-продажу від 15.01.2019 року склала 144 800,00 грн., суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію у розмірі 103 820,00 грн., посилаючись на вартість, визначену автотоварознавчим дослідженням подібного за параметрами автомобіля.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль придбаний на подаровані його матір`ю кошти, не заслуговують на увагу.

Само по собі посилання відповідача у скарзі на те, що у листопаді 2018 року, у присутності свідків, мати подарувала йому 5000,00 доларів США на покупку автомобілю, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що саме на ці грошові кошти відповідач придбав у майбутньому спірний автомобіль.

Ці самі доводи відповідача також не знайшли свого підтвердження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч.6 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнув з відповідача на користь позивачки 1/2 частину вартості спірного автомобіля у розмірі 103 820,00 грн., виходячи із вартості, визначеної автотоварознавчим дослідженням подібного за параметрами автомобіля.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ст. 263 ЦПК України, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог, передбачених чинним законодавством.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити і прийняти у справі постанову, якою позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Mazda 3», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, у розмірі 72 400,00 грн.

Крім того, у відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню на 69,74%, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1421,86 грн. (2038,80 грн. х 69,74% = 1421,86 грн.).

Також враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню на 30,26%, з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 471,51 грн. (1558,20 х 30,26% = 471,51).

Таким чином, оскільки з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1421,86 грн., а з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 471,51 грн., то колегія суддів вважає за необхідне здійснити взаємозалік вказаних сум судових витрат і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 судові витрати у загальній сумі 950,35 грн. (1421,86 грн. - 471,51 грн. = 950,35 грн.).

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року змінити.

В абзаці першому резолютивної частини рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 липня 2022 рокупісля слова: «задовольнити» доповнити словом: «частково».

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 липня 2022 рокуслова та цифри: «що становить - 103 820,00 гривень 00 копійок» замінити словами та цифрами: «що становить - 72 400,00 грн. (сімдесят дві тисячі чотириста гривень 00 копійок)».

В абзаці п`ятому резолютивної частини рішенняСуворовського районного суду м.Одеси від 18 липня 2022 рокуслова та цифри: «витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі: 2 038 грн. 80 коп.» замінити словами та цифрами: «витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 950,35 грн. (дев`ятсот п`ятдесят гривень 35 копійок).

В решті рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева