Справа № 459/2385/21
Провадження № 2/459/855/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковський А.І.

з участю секретаря судових засідань Ганас К.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить стягнути з відповідачів з урахуванням уточнених позовних вимог 32 442,28 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 10 000 грн. витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.11.2020 з вини ОСОБА_6 відбулась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена постановою Червоноградського міського суду від 11.01.2021 у справі №459/3504/20. Цивільно-правова відповідальність на час ДТП була застрахована у ПРАТ «Страхова компанія «АСКО- Донбас Північний». Розмір страхової виплати за шкоду заподіяну майну потерпілого, яка була йому виплачена страховою компанією, згідно виписки по надходженні на картку «Приват Банк» від 14.05.2021 склала 119 103, 61 грн. Відповідно до звіту №177/21 від 18.01.2021 вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 389 868, 79 грн., що перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, яка складає 219 264,00 грн, відповідно проведення відновлювальних робіт автомобіля економічно не доцільно. Згідно зі звітом №134/03 від 04.03.2021 вартість придатних запасних частин (складових) автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 98 342, 28 грн. Зазначає, що в подальшому пошкоджений автомобіль Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 був проданий по договору купівлі-продажу ОСОБА_8 за 67 200 грн. Вказав, що продаж автомобіля за вказаною ціною узгоджував з ОСОБА_6 , який обіцяв повернути різницю. Внаслідок даної ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням автомобіля та в неможливості протягом тривалого часу користуватися ним за його призначенням. Вважає, що відповідач має обов`язок відшкодувати зазначені кошти на підставі ст. 1187 ЦК України.

13.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

19.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження.

21.02.2022 зупинено провадження у справі до залучення до участі у ній правонаступника померлого відповідача.

30.05.2022 провадження у справі поновлено та залучено у справу правонаступників відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

10.08.2022 представник відповідачів подав відзив, у якому позов заперечив. Зазначив, що основою розрахунку стала недобросовісна поведінка позивача щодо продажу придатних залишків автомобіля за договором купівлі-продажу за ціною 67 200 грн., який не погоджувався із відповідачем у жодний спосіб, в той час як у звіті №134/03 він 04.03.2021 ціна придатних залишків склала 98 3452, 28 грн. Фактично зазначає, що в основу розрахунку покладено суму продажу автомобіля - 67 200 грн., згідно договору, який не підтверджено жодним розрахунковим документом, а тому вважає що він є неналежним доказом у справі.

15.05.2022 позивачем та його представником подано відповідь на відзив, в якому вказали, що ОСОБА_7 не міг продати пошкоджений автомобіль за оцінену суму, тому знайшов покупця за меншу ціну, ніж оцінена. Відповідно останній у телефонному режимі погодив із ОСОБА_6 продаж автомобіля за ціною залишків авто, та пообіцяв різницю повернути. Отже, він поніс значно більші витрати, ніж ті які йому були відшкодовані ПрАТ «СК «АСКО ДС» та продажем пошкодженого автомобіля.

15.08.2022 судове засідання відкладено для долучення письмових доказів.

26.08.2022 представником відповідача подано заперечення, у яких вказав, що позивачем не правильно застосовано норми права у спірних правовідносинах, зокрема порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Тому, вважає, що розмір страхової виплати за шкоду заподіяну майну потерпілого, яка виплачена позивачу страховою компанією, згідно виписки по надходженні на карту «Приват Банк» останнього від 14.05.2021 склала 119 103, 61 грн. Як вбачається зі звіту №177/21 від 18.01.2021 доданого позивачем вартість ремонту пошкодженого автомобіля Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 склала 389 868, 79 грн., що перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, яка складає 219 264, 00 грн., відповідно проведення відновлювальних робіт автомобіля економічно не доцільно. Як вбачається зі звіту №134/03 від 04.03.2021 вартість придатних запасних частин (складових) автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 98 342, 28 грн. Тому зазначає, що відшкодуванню підлягає: 219 264, 00 грн. 119 103, 61 - 98 342, 28 грн.=1818, 11 грн.

19.09.2022 у судовому засіданні встановлено порядок дослідження доказів та оголошена перерва.

17.10.2022 суд прийняв заяву представника позивача про відмову від позову у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

04.11.2022 представником відповідачів подано пояснення, у яких вказав, що розмір страхової виплати за шкоду заподіяну майну потерпілого, яка виплачена позивачу страховою компанією, згідно виписки по надходженні на карту «Приват Банк» останнього від 14.05.2021 склала 119 621, 72 грн. Як вбачається зі звіту №177/21 від 18.01.2021 доданого позивачем вартість ремонту пошкодженого автомобіля Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 склала 389 868, 79 грн., що перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, яка складає 219 264, 00 грн., відповідно проведення відновлювальних робіт автомобіля економічно не доцільно. Як вбачається зі звіту №134/03 від 04.03.2021 вартість придатних запасних частин (складових) автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 98 342, 28 грн. Тому зазначає, що відшкодуванню підлягає: 219 264, 00 грн. 119 621, 72 - 98 342, 28 грн.=1300 грн.

У судовому засіданні позивач позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав. Просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 32 000 грн.

Представник відповідачів заперечив такі позовні вимоги. Матеріальну шкоду визнав у сумі 1300 грн.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, суд встановив таке.

Судом встановлено, що 29.11.2020 сталася ДТП за участю автомобіля «Mercedes-Benz 111 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 та автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням сина позивача ОСОБА_7 .

Згідно постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 11.01.2021 по справі №459/3504/20 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу №177/21 від 08.12.2020, був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 у результаті ДТП.

Згідно із копії страхового акту №3862/20ГО від 26.04.2021, встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 120 921, 72 грн. та з вирахуванням франшизи суму у розмірі 119 621, 72 грн. перерахували на рахунок ОСОБА_3 , що підтверджується квитанцією «Приват банк» від 12.07.2021.

Відповідно до копії звіту №177/21 від 18.01.2021 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 склала 389 868, 79 грн., що перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, яка складає 219 264,00 грн.. відповідно проведення відновлювальних робіт автомобіля економічно не доцільно.

Згідно із копією звіту № 134/03 від 04.03.2021 вартість придатних частин (складових) автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 98 342, 28 грн.

Як видно із копії договору купівлі-продажу транспортного засобу 4646/2021/2566854 від 06.05.2021, пошкоджений автомобіль «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 був проданий позивачем ОСОБА_7 громадянину ОСОБА_8 за 67 200 грн.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з статтею 1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, виходячи з положень пункту 30.1 статті 30 Закону №1961-IV, автомобіль «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , є технічно знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, про що зазначено у вище зазначених звітах.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановивши, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 склала 389 868,79 грн., що перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, яка складає 219 264, 00 грн., а вартість придатних запасних частин (складових) даного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 98 342, 28 грн., відтак, відповідно до положень статті 1194 ЦК України позивачу слід відшкодувати 1300 грн. (219 264,00 грн. - 119 621, 72 грн. 98 342,28 грн.).

Що стосується посилання позивача на те, що ним було продано придатні запасні частини (складових) автомобіля за 67 200 грн., слід зазначити, що відсутні докази згоди відповідача продажу таких за ціною, меншою, ніж визначено висновком експерта. А тому відшкодування шкоди слід обраховувати з урахуванням вартості придатних запасних частин (складових) даного автомобіля у розмірі 98 342, 28 грн., як визначено висновком експерта.

Разом з цим, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписом ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Судом встановлено, що після смерті відповідача ОСОБА_6 , залишилась 1/3 квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на квартиру виданого 26.03.1996 рішенням виконкому міста Червоноград. Співвласниками даної квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як вбачається із довідки №2506 від 03.05.2022, виданої відділом реєстрації ЧМР Червоноградського району Львівської області, за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 03.05.2022 зареєстровано особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки №68895634 від 06.05.2022 виданої Червоноградською державною нотаріальною конторою Львівської області зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилася.

Оскільки відповідачі були зареєстровані за однією адресою разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, останні протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї, а тому вважаються таким, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 . Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє відповідачів права на спадщину.

Отже, слід дійти висновку, що саме відповідачі, як спадкоємці ОСОБА_6 , є його правонаступниками у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною першою статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 ЦК України).

За правилами ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 р. по справі № 191/405/15-ц зробив висновок про те, що у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

У вказаній постанові зроблено також висновок відносно обрання способу захисту та зазначено, що відповідно до структури ЦК України у книзі першій, розділу І «Основні положення», у статті 16 визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами.

Аналіз структури та змісту ЦК України дає підстави для висновку, що застосування спеціальних способів захисту, які визначені законодавцем для захисту окремих категорій цивільних прав, не виключає можливості також застосовувати загальні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Зокрема, відповідно до абзацу 2 частини другої статті 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги. Ані зі змісту, ані з системного аналізу наведеного правила у зв`язку з іншими нормами ЦК України Верховний Суд не має правових підстав зробити висновок, що такий спосіб захисту є єдино можливим.

Верховний Суд зробив висновок, що застосування правила статті 1282 ЦК України не виключає можливості застосування альтернативного способу захисту, зокрема пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України про примусове виконання обов`язку в натурі.

Тлумачення ж статті 1282 ЦК України окремо від інших норм ЦК України позбавить кредитора права на захист своїх цивільних прав та інтересів у тому випадку, якщо на час його звернення до суду з відповідною позовною вимогою майно, яке було передано спадкоємцю у натурі, не збереглося.

Відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд.

Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушеної майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Таке розуміння права кредитора на обрання ефективного способу захисту не порушуватиме прав та інтересів спадкоємців, оскільки завжди в основі вирішення питання про прийняття спадщини лежить вольовий акт, пов`язаний із наміром спадкоємця прийняти спадщину.

Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, з відповідачів як спадкоємців ОСОБА_6 , на користь позивача слід стягнути завдану матеріальну шкоду, у межах зазначених вище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 908,00 грн. (сплачений позивачем судовий збір) ? 1300 грн. (розмір задоволених вимог) / 32 442,28 грн. (заявлений розмір вимог) = 36,39 грн.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 10 000,00 грн.

Розмір таких витрат підтверджується такими доказами: договором про надання правової допомоги № 173/21 від 16.06.2021; додатком №1 до договору доручення про надання правової допомоги №173 від 16.06.2021.

За наведених обставин та міркувань, а також за правилами ч. 2 ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 400,72 грн. (10 000 грн. витрати на професійну правову допомогу) ? (1300 грн. розмір задоволених вимог) / (32 442,28 грн. заявлений розмір вимог).

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) у користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ) з кожної по 650 (шістсот п`ятдесят) гривень заподіяної матеріальної шкоди.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користь ОСОБА_3 з кожної по 218 (вісімнадцять) грн. 56 коп. понесених судових витрат.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.11.2022.

Суддя: А. І. Жураковський