У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізова А. Р.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0125, вартістю 78 300 грн. (реєстраційний номер об`єкта: 4); земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0113 вартістю 78 300 грн. (реєстр.номер об`єкта : 4); земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради,. Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0112 вартістю 78 300 грн. (реєстр, номер об`єкта: 4); гаражне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , авто гаражний кооператив, гараж № НОМЕР_1 , майданчик 3, сектор НОМЕР_2 , (реєстр. номер об`єкта 14569258); в задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Заявниця зазначає, що з 19 жовтня 2021 власником зазначених земельних ділянок є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 , тобто на момент винесення ухвали від 20.10.2021 року у справі № 357/12101/21, майно на яке відповідно доданої ухвали накладено арешт не належало відповідачці ОСОБА_1 , і не підлягало передачі їй. А тому заходи забезпечення позову мають бути скасовані.

В судовому підготовчому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову не заперечував.

Вирішуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову по суті, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0125, вартістю 78 300 грн. (реєстраційний номер об`єкта: 4); земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0113 вартістю 78 300 грн. (реєстр.номер об`єкта : 4); земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради,. Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0112 вартістю 78 300 грн. (реєстр, номер об`єкта: 4); гаражне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , авто гаражний кооператив, гараж № НОМЕР_1 , майданчик 3, сектор НОМЕР_2 , (реєстр. номер об`єкта 14569258); в задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Згідно із п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших майно осіб.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:0113, :05:004:0112, :05:004:0125 належать ОСОБА_5 на підставі договорів дарування земельних ділянок від 19 жовтня 2021 року, посвідчених приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренком Ю.В., зареєстрованих в реєстрі за №1263, №1262, №1264.

Таким чином, станом на день постановлення ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року власником зазначених земельних ділянок була ОСОБА_5 , а не відповідач - ОСОБА_1 .

У відповідності до п.1-4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Отже, законодавець пов`язав можливість застосування судом заходів забезпечення позову виключно з необхідністю виключити можливість невиконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

В п. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи, що на момент постановлення ухвали суду від 20.10.2021 року у справі № 357/12101/21, майно, на яке накладено арешт не належало відповідачці ОСОБА_1 , і не підлягало передачі їй, тому суд приходить до висновку, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову є достатньо вмотивованим та обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню, а вжиті заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на земельні ділянки, скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі № 357/12101/21, застосовані ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2021 року в частині накладення арешту: на земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0125, вартістю 78 300 грн. (реєстраційний номер об`єкта: 4); земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0113 вартістю 78 300 грн. (реєстр.номер об`єкта : 4); земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Фурсівської сільської ради,. Білоцерківського району, Київської області під кадастровим номером :05:004:0112 вартістю 78 300 грн. (реєстр, номер об`єкта: 4).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель