Справа № 282/609/22
Провадження № 2/282/130/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поварчук Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Саламаха Анатолій Віталійович до Любарської селищної ради про визнання права власності на спадкове право,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Любарської селищної ради, в якому просить ухвалити рішення про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкоємства за законом по смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Стрижівка Любарського (на даний час Житомирського) району Житомирської області, право власності на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці 0.45 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Стрижівка Житомирського (на той час Любарського) району Житомирської області помер батько позивачки - ОСОБА_3 .

Після його смерті в спадкові права своїми діями вступила мати позивачки - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Стрижівка Житомирського (на той час Любарського) району Житомирської області.

За життя за ОСОБА_2 рахувався житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельні ділянки 0.25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0.45 га., що були передані їй за рішенням Стрижівської сільської ради від 28.02.1996.

12.01.2022 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Соляром В.М. заведено спадкову справу №42/2021 по смерті ОСОБА_2 .

12.01.2022 між спадкоємцями ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, згідно якого позивачці у власність перейшов житловий будинок та земельна ділянка на якій він розташований, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася з заявою до нотаріуса про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками, що відносяться до будинку котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Нотаріус виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що йому не було надано документи, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 на житловий будинок.

Вказані документи відсутні по тій причині, що покійна ОСОБА_2 за життя право власності в установленому законом порядку не зареєструвала, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник у підготовче засідання на розгляд справи не з`явилися. Від представника позивача адвоката Саламахи А.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.

Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У поданому відзиві відповідач вказує, що Любарська селищна рада визнає позовні вимоги та вважає, що вони підлягають до задоволення, справу просить розглядати за відсутності її представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Стрижівка Житомирського (Любарського) району Житомирської області у віці 84 роки померла мати позивачки, ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №20 від 07 червня 2016 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, належав житловий будинок в АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці 0.45 га.

Згідно з записів погосподарських книг Стрижівського старостинського округу за 2006 - 2020 роки, після смерті голови двору ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в господарстві по с.Стрижівка Любарського району Житомирської області проживала його дружина, ОСОБА_2 , яка вступила у спадкові права після чоловіка та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно витягу з рішення Стрижівської сільської ради народних депутатів від 28.02.1996 вбачається, що ОСОБА_2 надані у власність земельні ділянки площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 30.09.2021 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Соляром В.М. заведено спадкову справу №42/2021 по смерті ОСОБА_2 .

Спадкоємцями померлої за законом є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які спадщину прийняли.

12.01.2022 між спадкоємцями ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, згідно якого позивачці у власність перейшов житловий будинок та земельна ділянка на якій він розташований, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса від 12 січня 2022 року №5/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не подані документи, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 на нерухоме майно.

Згідно з довідкою КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на житловий будинок по АДРЕСА_1 , станом на 31 грудня 2012 року право власності не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки №294387710 від 12.01.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 , - відомості відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , однак у позивача існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , громадянкою України, в порядку спадкоємства за законом по смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Стрижівка Житомирського (на даний час Любарського) району Житомирської області, право власності на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці 0.45 га.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач