22.11.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/593/22
Провадження № 2/533/176/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Козельщинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Оксенюк М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Новогалещинської селищної ради Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні, в якому просив зобов`язати ОСОБА_3 жодним чином не перешкоджати позивачу вільно бачитися, спілкуватися та в будь-якій формі приймати участь у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити наступний графік зустрічей та спілкування з дитиною:

- побачення у другі та четверті вихідні кожного місяця з 09 год 00 хв суботи до 20 год 00 хв неділі, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері;

- побачення щороку у дні сімейних свят батька: 26 листопада день народження батька, ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 діда, ОСОБА_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 баби, ОСОБА_7 ; третя неділя червня день батька в Україні; з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері;

- побачення батька, у день народження сина з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв, шляхом чергування років, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері. Черговість років визначити наступним чином: батькові у рік, який закінчується на непарне число, мати у рік, який закінчується на парне число;

- спільний щорічний відпочинок в період літніх канікул протягом 14 днів, в період зимових канікул протягом 5 днів, з ночівлею по місцю проживання батька чи його

перебування на відпочинку разом з сином, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері;

- побачення під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях;

- побачення з 12 год 00 хв до 20 год 00 хв під час святкових днів та релігійних свят, враховуючи також вихідні та неробочі дні, що визначаються постановою Кабінету Міністрів України на відповідний рік, шляхом чергування років, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері. Черговість визначається наступним чином: батькові у рік, який закінчується на парне число, мати у рік, який закінчується на непарне число.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем ОСОБА_3 в період часу з березня 2016 року по липень 2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина, син ОСОБА_5 .

Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності. На підставі цього в сім`ї постійно відбувалися сварки.

Фактичні шлюбні відносини припинилися у липні 2021 року. На даний час проживають окремо. Син проживає разом з відповідачем в сім`ї її матері.

На даний час між ними постійно виникають конфлікти з приводу участі у вихованні дитини, тому з метою досудового врегулювання спору звертався до органу опіки та піклування Новогалещинської селищної ради щодо прийняття рішень щодо його участі у вихованні сина.

Згідно рішення виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 21.01.2022 вирішено встановити ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_8 , а саме: побачення кожну середу з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв, дві суботи щомісяця з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв, за попередньою домовленістю між батьками дитини за місцем проживання батька з обов`язковим врахуванням стану здоров`я та потреб дитини.

Відповідач ОСОБА_3 не погодилася з даним рішенням та в подальшому відмовилася його виконувати, а також надалі продовжує чинити всілякі перешкоди щодо участі у спілкуванні та вихованні сина.

Згідно ухвали суду від 26.09.2022 вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 26.10.2022 о 09 год 00 хв.

13.10.2022 представник відповідача в межах встановленим судом процесуального строку подала відзив, згідно якого вбачається, що відповідач позовні вимоги позивача визнала частково. Перешкоди у спілкуванні позивача з сином чинила, оскільки не могла віддати хвору дитину, а також коли відповідач приїздив на автомобілі у нетверезому стані.

Окрім цього, у відзиві на позовну заяву представником відповідача за погодженням з відповідачем зазначено наступні способи та порядок участі позивача у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_8 , а саме шляхом: зустрічей кожної неділі з 11 год 00 хв до 17 год 00 хв, з урахуванням режиму для дитини, стану здоров`я, інтересів, в присутності матері; зустрічей в святкові дні з 10 год 00 хв до 14 год 00 хв з урахуванням режиму для дитини, стану здоров`я, інтересів, в присутності матері; зустрічі у день народження дитини з 10 год 00 хв до 14 год 00 хв з урахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я, інтересів, без присутності матері; зустрічі в дні

сімейних свят батька щорічно: 26 листопада, 06 травня, 16 серпня, в третю неділю червня з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв без присутності матері; шляхом необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку, з врахуванням режиму дня дитини.

Ухвалою суду від 26.10.2022 справа призначена до судового розгляду по суті на 14.11.2022 о 09 год 00 хв.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити із врахуванням викладених у заяві підстав.

Окрім, цього пояснили, що відповідач своїми неправомірними діями створює перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, перешкоджає позивачу бачитись з сином.

Відповідач та її представник позовні вимоги позивача визнали частково, при цьому відповідач підтримала власний графік побачень, який викладений у відзиві на позовну заяву.

Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Новогалещинської ради в судове засідання не з`явилась, але подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Щодо вирішення позову покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах з березня 2016 року по липень 2021 року.

Батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 05.01.2022 Козельщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Між батьками дитини продовжують існувати спірні відносини з приводу участі у вихованні дитини, в зв`язку з чим відповідачка чинить перешкоди у прийнятті участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним.

Згідно із довідки опорного закладу освіти «Новогалещинський ліцей Новогалещинської селищної ради» від 12.10.2022 № 01- 21/70 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 працює кухарем в закладі освіти за основним місцем роботи на умовах неповного робочого часу тривалістю 4 години з понеділка по п`ятницю з 08.00 до 12.00 години.

Відповідно до довідок ТОВ «ФЕРРОСТРОЙ» від 13.05.2022 вбачається, що позивач ОСОБА_1 працює з 09.08.2019 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Феррострой», а саме у підрозділі Новогалещинське будівельне управління Дільниця з реконструкцій технологічніх ліній НБУ на посаді електрогазозварника. Позивачем щомісячно сплачуються аліменти на утримання дитини, що також підтверджено відповідачем у залі судового засідання.

Згідно з характеристики з місця роботи позивача вбачається, що останній за період перебування на посаді електрогазозварника ДЗФ зарекомендував себе як працелюбний,відповідальний та дисциплінований працівник, успішно справляється зі своїми посадовими обов`язками. Під час роботи на підприємстві порушень трудової та виробничої дисципліни не було. Позивач не конфліктний, підтримує дружні відносини з працівниками у колективі.

Відповідно до виписки № 41 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, медичної довідки та сертифікату вбачається, що позивач здоровий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно з актом № 01 обстеження умов проживання від 10.01.2022 позивачем створені умови для виховання та розвитку дитини за адресою, де він проживає без реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки старости сіл Манжалія, Ламане Глобинської міської територіальної громади від 06.10.2022 № 02 24.14/92 ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 з 07 грудня 1993 року, але фактично не проживає. Вказаний факт позивачем не заперечується.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 13.01.2022 №6, який затверджений рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новогалещинської селищної ради рекомендовано відповідачу ОСОБА_3 поважати права батька позивача ОСОБА_1 та не чинити перешкод у спілкуванні з сином.

Рекомендовано батькові позивачу ОСОБА_1 виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати.

Рішенням виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 21.01.2022 №10 встановлено позивачу ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_8 , а саме: побачення кожну середу з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв, дві суботи щомісяця з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв, за попередньою домовленістю між батьками дитини за місцем проживання батька з обов`язковим врахуванням стану здоров`я та потреб дитини.

Далі судом встановлено, що між зустрічі (спілкування) позивача з сином не відбувалися через те, що відповідачка не надавала йому таких можливостей, внаслідок чого він звертався до поліції із заявами про перешкоджанню у спілкуванні та вихованні сина, що підтверджується відповіддю СПД № 1 ВП № 2 КРУП ГУ НП в Полтавській області від 05.08.2022 №2306/115/110/05-2022.

Відповідачка в судовому засіданні 26.10.2022 пояснила, що чинила перешкоди у спілкуванні сина з батьком, коли не могла віддати хвору дитину, а також коли відповідач приїздив на автомобілі у нетверезому стані.

Окрім того, відповідачем долучено до матеріалів справи постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.04.2020, 30.04.2020, 19.06.2020, згідно яких ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судом було встановлено, що позивач вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на останнього накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу. Однак, суд не може посилатися в своєму рішенні на вказані постанови, оскільки постанови суду датовані 2020 роком, тобто в період фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . З цих підстав суд критично оцінює надані докази, оскільки не встановлено обставин, які свідчать про неприйнятність поведінки позивача, що може створити загрозу чи небезпеку для дитини.

Сам факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути підставою для позбавлення його права на участь у вихованні сина.

Поза увагою суду не може залишити протокол індивідуальної консультації психолога від 10.10.2022 №05/22, згідно якого у малолітнього ОСОБА_9 прихильність та ставлення до батька у межах норми, страху або негативних наслідків не виявлено, при цьому у дитини є потреба в більш режимному та строгому вихованні, оскільки саморегуляції поведінки не сформовані.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав,

установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братися до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08.07.2003р., «Цаунеггер проти Німеччини» від 03.12.2009р.).

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386(ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України.

При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1 ст. 159 СК України).

В такому випадку, як визначено приписами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відтак, правовий аналіз вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що участь суду при вирішенні питання щодо способу участі батька у вихованні дітей є необхідною у випадку наявності перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яка створюється одним з батьків іншому, зокрема, у випадку ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Разом з тим, стаття 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначає змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відтак, обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини, які полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Більш того, позивач, який є батьком дитини, піклується про сина активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Законом батьку у рівній мірі з матір`ю гарантоване право на особисте спілкування з сином.

Обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином у спосіб, визначений рішенням виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 21.01.2022 року №10 чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, не встановлено, а тому враховуючи інтереси дитини, вік дитини, стан дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Дитина досягла 5 річного віку і її вік обумовлює та дозволяє спілкуванню з батьком. Крім того, малолітня дитина ОСОБА_10 до недавнього, а саме до 2021 року, разом з батьками проживали однією сім`єю, а отже між позивачем та дитиною встановлений психологічний зв`язок, дитина сприймає позивача як батька, страху або негативних наслідків спілкування між ними немає, що підтверджується протоколом індивідуальної консультації № 05/22 від 10.10.2022 практичного психолога.

Суд з врахуванням віку та стану здоров`я дитини вирішує встановити побачення батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 з врахування його стану здоров`я, а саме: другі та четверті кожного місяця вихідні дні суботи з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, а також перші та треті кожного місяця вихідні дні неділі з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 ; побачення батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , з врахування його стану здоров`я, щороку, а саме: у день народжень ОСОБА_1 з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 ; у день народження сина ОСОБА_5 у рік, який закінчується на непарне число з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 ; а також кожного року, спільний щорічний відпочинок батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , з врахування його стану здоров`я, а саме в період з 01 червня по 31 серпня включно в кількості 14 днів та в період з 24 грудня по 08 січня включно в кількості 5 днів, з ночівлею по місцю проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з сином, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 .

Суд вважає, що таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Більш того, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

До того ж, рішення не є перешкодою визначення позивачем та відповідачем в добровільному порядку іншого способу спілкування або визначення додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача жодним чином не перешкоджати позивачу вільно бачитися, спілкуватися та в будь-якій формі приймати участь у вихованні сина ОСОБА_5 , то в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки вона заявлена передчасно. Із наданих позивачем доказів не можливо встановити, що відповідачка перешкоджала у зустрічах безпідставно, або постійно.

При цьому, суд звертає увагу на те, що рішення суду про визначення відповідачу ОСОБА_1 способи та порядок участі у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_8 за визначеним графіком зобов`язує відповідача ОСОБА_3 до його виконання, а тому вважає, що вже під час його виконання є визначені законом підстави для реагування на дії відповідачки в разі вчинення перешкод у прийнятті участі батька у спілкуванні з сином та його вихованні.

Щодо стягнення судових витрат позивача та представників сторін судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1 984,80 грн, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру (50,00%) задоволених позовних вимог позивача, а саме у розмірі 992,40 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 1ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У матеріалах справи наявний договір № 37 про надання правової допомоги від 24.11.2021 з адвокатським об`єднанням «Семеген і Партнери», розділом 4 якого визначається розмір розрахунку гонорара.

Згідно з Розрахунком суми гонорару за вказаним договором та квитанцією № 29 від 11.11.2022 розмір гонорару складає 6 000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 137, 141 ЦПК України, зважаючи співмірність витрат на правову допомогу, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн підлягає частковому задоволенню, та стягненню з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Загальна сума судових витрат позивача, які підлягають стягнення з відповідача складає у розмірі 3 992,40 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У матеріалах справи наявний розрахунок витрат на правничу допомогу від 14.11.2022 адвокатом Юрченко А. В., яким визначено вартість 1 (однієї) години роботи адвоката при наданні правничої допомоги, що становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а саме 1 254,00 грн. Адвокатом витрачено 4 год 30 хв часу для надання правничих послуг по справі. Таким чином, розмір витрат відповідача на правничу допомогу адвоката складає 5 643, 00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі правничих послуг від 14.11.2022 за договором № 13/22 про надання правничої допомоги від 02.10.2022 заявлена до стягнення сума 5 643,00 грн, що включає кількість годин роботи 4,5 години, вартість однієї години 1 254,00 грн.

Відповідно до положень ст. 137, 141 ЦПК України, з огляду на конкретні обставини справи, а також виходячи з критерію розумності, пропорційності,справедливості співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи що позов позивача задоволено частково, з позивача на користь відповідача підлягають стягнення на правничу допомогу ( 5 643,00 грн витрати відповідача х 50,00% розмір незадоволеної позовної вимоги позивача) в розмірі 2 821,50 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , способи та порядок участі у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за наступним графіком:

побачення батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 з врахування його стану здоров`я, а саме: другі та четверті кожного місяця вихідні дні суботи з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, а також перші та треті кожного місяця вихідні дні неділі з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 ;

побачення батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , з врахування його стану здоров`я, щороку, а саме:

у день народжень ОСОБА_1 з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 ;

у день народження сина ОСОБА_5 у рік, який закінчується на непарне число з 10 год 00 хв до 19 год 00 хв, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 ;

Визначити кожного року, спільний щорічний відпочинок батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 , з врахування його стану здоров`я, а саме в період з 01 червня по 31 серпня включно в кількості 14 днів та в період з 24 грудня по 08 січня включно в кількості 5 днів, з ночівлею по місцю проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з сином, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання та повернення дитини за місцем її проживання до матері ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (номер картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 992,40 грн.

В іншій частині позивачу в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (номер картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмір 2 821,50 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів.

Повний текст рішення виготовлений 22.11.2022

Суддя М. М. Оксенюк