Справа № 293/2361/21
Провадження № 2-др/293/3/22
04 жовтня 2022 рокусмт Черняхів
Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Збаражського О.М.
за участі секретаря судового засідання Крисюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Черняхів справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №293/2361/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договору №2285/к про
01.09.2022 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у цивільній справі №293/2361/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про визнання договору №2285/к про відступлення права вимоги від 14 липня 2020 року недійсним
09.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» в особі директора Іщук Д.В. направив на адресу суду поштовим відправленням заяву, в якій просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі №293/2361/21.
14.09.2022 ухвалою суду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
04.10.2022 сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені встановленим порядком, клопотань про відкладення розгляду справи чи інших до суду не подали.
Дослідивши заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 01.09.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договору №2285/к про відступлення права вимоги від 14 липня 2020 року недійсним відмовлено.

Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при винесенні рішення

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Судом встановлено, що 09.02.2022 відповідачем в особі директора ТОВ «ФК «Інвент» до закінчення дебатів заявою від 02.02.2022 повідомлено про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть надані докази сплати судових витрат, понесених відповідачем по даній справі (а.с.68).

Правничу допомогу відповідачу при розгляді справи в суді надавала адвокат Костюченко І.В., яка діяла на підставі довіреності від 23.12.2021 про надання правничої допомоги (а.с.74).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано: договір про надання правової допомоги №24/01/20 від 24.01.2020 (а.с. 69-71), замовлення № КПД-281-ОС-01/22 на надання правової допомоги від 27.01.2022 (а.с.214), акт наданих послуг № 9 від 06.09.2022 (а.с.215), наказ №6-К від 03.08.2020 про призначення на посаду адвоката Костюченко І.В. (а.с.216), платіжне доручення №2060 від 23.02.2022 на загальну суму 35000,00грн. (а.с.217).

Подані докази свідчать, що сторони погодили вартість наданих послуг в сумі 24000,00 грн. Оплата обумовленої суми здійснена 23.02.2022.

Згідно акту наданих послуг № 9 від 06.09.2022 адвокатом Костюченко І.В. відповідачу було надано такі види послуг правничої допомоги: 1) ознайомлення із позовними матеріалами, вартість наданих послуг складає 2100,00грн.; 2) підготовка відзиву на позов, вартість наданих послуг складає 5600,00грн; 3) участь в судових засіданнях: 10.02.2022, 27.04.2022, 31.05.2022, 25.07.2022 та 01.09.2022, загальною вартість наданих послуг складає 6300,00грн.; 4) винагорода (гонорар успіху) становить 10000,00грн. Загальний розмір наданих послуг становить 24000,00грн. (а.с.216).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також, Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 873/26/20, від 12 квітня 2022 року у справі №536/432/20, додатковій постанові від 19 травня 2022 року у справі №824/152/21.

Позивач не подала до суду заяву про зменшення розміру понесених відповідачем судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Враховуючи складність справи, час витрачений адвокатом на представництво інтересів відповідача в суді, обсяг наданих робіт, кількість судових засідань в яких приймала участь адвокат Костюченко І.В., суд вважає що витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу в розмірі 14000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Окрім того, відповідно до акту наданих послуг № 9 від 06.09.2022 відповідач сплатив адвокату Костюченко І.В. «гонорар успіху» в сумі 10000,00 грн.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі №128/1326/18 (провадження №61-5523св21), від 27 квітня 2022 року у справі №757/10886/20-ц (провадження №61-13490св21), від 04 травня 2022 року у справі №10402/20 (провадження №61-16027св21) та від 01 червня 2022 року у справі №755/12273/15-ц.

Враховуючи вказані правові висновки Верховного Суду, те, що відповідачем не надано доказів укладення угоди про сплату «гонорару успіху», суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу у вигляді «гонорару успіху» не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про ухвалення додаткового рішення у справі №293/2361/21 задовольнити частково.

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» ухвалите додаткове рішення у цивільній справі №293/2361/21 про розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент»,

місцезнаходження за адресою:

м. Київ, вул. П.Мирного, 28-А, офіс 151,

Третя особа:

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк

місцезнаходження за адресою:

м. Київ, вул. Коновальця, 36-Б,

код ЄДРПОУ 3404720

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ