Справа № 317/ 4008/21
№/п 2/317/387/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Дмитрієвій І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки- ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 . За життя зазначений житловий будинок належав батькові позивачки на праві власності на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31.10.2012 року. Після смерті батька, позивачка у передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, а прийняла спадщину відкриту після смерті батька фактично, оскільки починаючі з 2016 року по день смерті батька проживала разом з ним по АДРЕСА_1 , тому вважає себе єдиною спадкоємицею після смерті батька, яка прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки були відсутні докази постійного проживання позивачки із спадкодавцем та відсутності оригіналу правового документа на спадкове майно, у зв` язку із чим, позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом.

Позивачка у судове засідання не з`явилися, від їх представника - адвоката Василеги І.М. надійшла заява, у якій вона підтримала позов у повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності та без фіксації судового процесу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд ухвати рішення на розсуд суду та розглянути справу без участі представника відповідача, відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та ас розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні, за відсутністю сторін та третьої особи у справі, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 17.08.2017 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №944, встановлений факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 від 06.06.1975 р., виданого Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №68, в графі батько зазначений « ОСОБА_2 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 20, серія НОМЕР_3 , позивачкою внаслідок укладення шлюбу змінене прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31.10.2012 року у справі № 0810/3698/2012 №/п 2/0810/1401/2012, за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за законом, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рішення набрало законної сили 13.11.2012 року.

Крім того, ОСОБА_2 був виготовлений технічний паспорт станом на 15.03.2013 р., на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, та єдиною спадкоємицею, хто її прийняв є позивачка по справі, донька померлого.

Відповідно до ст. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, вбачається, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За вимогами ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На момент смерті спадкодавця, він проживав з 05.11.1965 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживала його донька ОСОБА_1 , починаючі з 2016 року по день смерті батька ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 1587 від 10.11.2021 року виданою т.в.о. начальником ЦНАП апарату Виконавчого комітету Кушугумської ради Запорізького району Запорізької області, проживала без реєстрації.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об`єктивно підтверджують правдивість доводів позивачки в цій частині позовних вимог, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивачки юридичне значення, тому в цій частині позовна вимога підлягає задоволенню.

Згідно листа Запорізької районної державної нотаріальної контори про надання інформації за вих. №22/01-16 від 10.02.2022 року, ніхто зі спадкоємців на прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не заводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68481610 від 10.02.2022 року.

Суд встановив, що позивачка прийняла спадщину за законом відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, в якій зазначено, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. від 24.11.2021 року за № 1630/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано доказів фактичного прийняття спадщини та відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 починаючі з 2016 року по день смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 разом за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_4 ) починаючі з 2016 року по день смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.11.2022 року.

Суддя: О.М. Ачкасов