Справа №717/1330/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув в залі суду смт. Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 14532 ЄВРО боргу за договором позики грошей, що згідно офіційного курсу гривні до Євро становить 533905 гривень 68 копійок, 10 відсотків річних за 5 місяців прострочення, що становить 22246 гривень 07 копійок , а всього 556151 гривню 75 копійок та судові витрати.

Представник відповідача: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що 23 березня 2021 року між сторонами був укладений договір позики. Просить стягнути борг і відсотки у гривнях.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов частково, а саме визнає вимогу про стягнення основної суми. ОСОБА_2 пояснив, що мав договори із особами, які приживали в Луганській області, яким мав продати бджолопакети. Не зміг своєчасно повернути борг, бо почалася війна. Отримував від ОСОБА_5 гроші у доларах США, а саме 15000 доларів. У розписці зазначили еквівалент , бо ОСОБА_5 хотів, щоб ОСОБА_2 повернув борг у євро.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснив, що відповідач визнає, що позичив кошти. ОСОБА_2 має 500 бджолосімей, які розраховував продати, але почалася війна. Весною 2023 року ОСОБА_2 продасть бджіл. Представник відповідача вважає, що відповідача слід звільнити від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов?язання на підставі п. 18 перехідних положень ЦК України. ОСОБА_4 просить відстрочити виконання рішення суду до 01 червня 2023 року, оскільки діють обставини непереборної сили, а саме війна. Відповідач не зміг продати бджіл і перестав отримувати дохід від сонячних панелей. Інших джерел доходу ОСОБА_2 немає.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в смт. Кельменці був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 478700 гривень. У договорі позики сторони зазначили, що ця сума еквівалентна 14532 євро. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 01 квітня 2022 року. Вказана обставина стверджується договором позики від 23 березня 2021 року та розпискою від 23 березня 2021 року. Сторони домовились, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 10 відсотків річних від простроченої суми. Станом на 02 листопада 2022 року відповідач не повернув позивачу 533905 гривень 68 копійок боргу за договором позики. Вказана обставина визнається сторонами.

Частиною 1 ст.15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також органи і особи, уповноважені захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 ЦК встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК).

Частинами 3, 4 ст.545 ЦК передбачено, що наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами ст.527 ЦК боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Судом встановлено, що оригінал боргової розписки від 23 березня 2021 року перебуває в позикодавця, отримані позичальником кошти кредитору не повернуті.

За таких обставин, установивши, що вказана розписка від 23 березня 2021 року підтверджує отримання ОСОБА_2 від позивача як позику коштів у розмірі 476700 гривень, що за домовленістю сторін є еквівалентом 14532 євро, а договір позики передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики), суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки позивач передав відповідачу в позику 476700 гривень, що еквівалентно 14532 євро, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 533 ЦК України, оскільки грошове зобов`язання ОСОБА_2 триває, офіційний курс гривні до євро змінився, сума боргу станом на час розгляду справи, еквівалентна 14532 євро, становить за згодою сторін 533905 гривень 68 копійок.

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Згідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи наведене, суд вважає, що у стягненні з відповідача на користь позивача 10% річних від простроченої суми боргу слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

З відповідача на користь позивача слід стягнути 533905 гривень 68 копійок в рахунок повернення боргу.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв`язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

Згідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи, всі обставини справи , суд вважає, що заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду слід задовольнити. При цьому суд враховує, ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також введення в Україні воєнного стану. Суд також вважає обгрунтованими посилання відповідача на те, що він зможе продати належних йому бджіл та повернути борг позивачеві лише весною 2023 року.

Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5339 гривень 05 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надав суду доказів не співмірності витрат.

Витрати позивачки на правничу допомогу склали 5000 гривень. Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути 4800 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. ст. 11,12,15,16,509,525,526,540,545,599,601,604-609,612, 625, 629, 1046 1051, п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,206, 209,258,263,264,265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 533905 (п?ятсот тридцять три тисячі дев?ятсот п?ять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок в рахунок повернення боргу за договором позики від 23 березня 2021 року, 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу адвоката та 5339 (п?ять тисяч триста тридцять дев?ять) гривень 05 (п?ять) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Відстрочити виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики до 01 червня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 листопада 2022 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: