Справа № 128/880/21
Провадження № 22-ц/801/1511/2022
Провадження № 22-ц/801/1512/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2022 рокуСправа № 128/880/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області у складі судді Шевчук Л. П. від 28 червня 2022 року та додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області у складі судді Шевчук Л. П. від 18 липня 2022 року, -

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з цим позовом, за яким просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 12527 грн 91 к. у відшкодування матеріальної шкоди та 70000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50000 грн 00 к. моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27 січня 2021 року, приблизно о 13 год. 40 хв., коли вона з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_2 йшла по заїзду до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 11184», перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам, не звернувшись за допомогою до інших осіб, під час руху заднім ходом по проїзній частині вул. Хлібна у м. Вінниці з боку вул. Гоголя в напрямку вул. Соборна в районі будинку № 91 допустив на неї наїзд, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження у виді забою ділянки правого плечового суглобу, пошкодження сухожилків ротаторної манжети, забою (синця) 5-го пальця правої стопи. У зв`язку із наїздом були також пошкоджені її зимові черевики, вартістю 2824 грн 20 к. Крім того, після первинного обстеження та поставлення діагнозу у Міській клінічній лікарні швидкої допомоги (далі МКЛ ШМД) 27 січня 2021 року ОСОБА_1 понесла витрати на обстеження та лікування, зокрема за первинний прийом ортопеда травматолога 28 січня 2021 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Альтамедика»» (далі ТОВ «МЦ «Альтамедика»») - 270 грн 00 к., рентгенографія - 249 грн 00 к., консультація нейрохірурга 29 січня 2021 року - 400 грн 00 к., МРТ головного мозку та судини, а також МРТ шийного відділу хребта - 2700 грн 00 к., 1064 грн 71 к. на придбання ліків, за повторний прийом 11 лютого 2021 року лікарем ортопедом - 220 грн 00 к.

Крім того, через зміни у поведінці дітей, які відбулися після наїзду на неї ОСОБА_4 вона п`ять разів консультувалась у психолога, за що сплатила 4800 грн 00 к.

Їй також була завдана моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з наїздом автомобілем. Негативних переживаннях страху за своє та своїх дітей життя і здоров`я.

Завдана малолітньому ОСОБА_2 моральна шкода полягає у тому, що дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), свідком якої він став, містить ознаки психотравмуючого випадку, що є несприятливим для особистісного, інтелектуального та психоемоційного розвитку дитини. Ступінь психотравмування дитини потребує додаткового психодіагностичного обстеження, оскільки малолітній демонстрував реакцію уникнення, яка характерна для значних постстресових реакцій. У малолітнього ОСОБА_2 актуалізований страх тривожності, напруженого очікування неприємностей із зовнішнього середовища. Йому рекомендовано уникати ситуацій, у яких дитина матиме загрозу втрати надійності, безпеки та константності середовища. Рекомендовано забезпечити проходження курсу психологічної корекції дитини з метою подолання негативних наслідків впливу на неї надмірних стресових чинників. У разі невиконання рекомендацій існує ризик формування несприятливих наслідків у вигляді розвитку психотравми, посттрвматичного стресопохідного розладу, тощо.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 червня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3343 грн 20 к. у відшкодування матеріальної шкоди та 29250 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь неповнолітнього ОСОБА_2 14625 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 2724 грн 00 к. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави 1398 грн 72 к. недоплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху (далі ПДР), здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_1 з цього приводу зверталася до медичних установ, на що нею було витрачено 519 грн 00 к. Крім того, відповідно до висновку експерта №858/21-21 від 18 лютого 2021 року ринкова вартість наданої на дослідження пари жіночих зимових черевиків торгової марки «Vitto Rossi» моделі «VS000068231» (14DE-807-M-09-1A), які були пошкоджені під час ДТП, з урахуванням зносу, станом на 27 січня 2021 року складала 2824 грн 20 к., а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на загальну суму 3343 грн 20 к. ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача спричинена моральна шкода, оскільки позивачка зазнала фізичних та душевних страждань, отримала тілесні ушкодження, перенесла біль, нервувала внаслідок погіршення свого стану здоров`я. Враховуючи глибину душевних страждань позивачки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 , в сумі 29250 грн 00 к.

Суд першої інстанції також вважав встановленим, що малолітньому ОСОБА_2 неправомірними діями відповідача спричинено моральну шкоду, оскільки він зазнав душевних страждань від спричиненого, безпосередньо свідком якого він був, та яким його матері ОСОБА_1 завдано тілесного ушкодження, а тому з урахуванням глибини душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, прийшов до висновку, що на його користь із ОСОБА_3 підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 14625 грн 00 к.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі суд першої інстанції, виходив із того, що відповідно до статті 141Цивільного процесуального кодексу України (дплі ЦПК України) витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню наступним чином: з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 в сумі 2724,00 грн, а з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1398,72 грн. недоплаченого судового збору на користь держави.

Додатковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2022 року з ОСОБА_3 стягнуто: на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 грн 00 к.; на користь неповнолітнього ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн 00 к.; на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати за проведення судової психологічної експертизи №5138/21-21 від 09 листопада 2021 року в сумі 17161 грн 00 к.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив із того, що при ухвалені 28 червня 2022 рішення у справі питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи відповідно статті 141 ЦПК України не вирішувалось, тому з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, вартості проведеної за ухвалою суду експертизи, а також враховуючи те, що позовні вимоги позивачки було задоволено частково, з урахуванням принципу розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивачки - адвоката Цвика А. О.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції та додатковому рішенні, обставинам справи, просив рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 червня 2022 року в частині позовних вимог про відшкодування ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди скасувати і ухвалити нове - про відмову у позові в цій частині, додаткове рішення - скасувати та відмовити ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_2 у стягненні судових витрат з ОСОБА_3 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції посилався на те, що визначена судом сума відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 не відповідає характеру, глибині та тривалості моральних страждань позивачки, не узгоджується з вимогами розумності та справедливості. Щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , то жодних неправомірних дій по відношенню безпосередньо до нього він не вчиняв, відповідно суд не мав підстав для покладення на нього відповідальності у виді відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Вінницького районного суду від 18 липня 2022 року, посилався на порушення судом приписів частини другої статті 141 ЦПК України щодо пропорційності судових витрат, які покладаються на кожну із сторін, розміру задоволених позовних вимог, звертав увагу на невмотивованість додаткового рішення в частині визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відзивів на апеляційні скарги не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг апеляційний суд прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Частинами першою - четвертою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Судом встановлено, що 27 січня 2021 року, приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 11184», перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам, не звернувшись за допомогою до інших осіб, під час руху заднім ходом по проїзній частині вул. Хлібна у м. Вінниці з боку вул. Гоголя в напрямку вул. Соборна в районі будинку № 91 допустив наїзд на ОСОБА_1 , яка з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_2 йшла по заїзду до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження у виді забою ділянки правого плечового суглобу, пошкодження сухожилків ротаторної манжети, забою (синця) 5-го пальця правої стопи. У зв`язку із наїздом були також пошкоджені її зимові черевики, вартістю 2824,20 грн.

Суд першої інстанції також встановив, що у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 зверталась до медичних установ, на що витратила 519,00 грн.

ОСОБА_1 , внаслідок спричиненої ОСОБА_3 ДТП зазнала моральних страждань у виді фізичного болю, негативних переживань страху, тривоги, занепокоєння за своє та малолітнього сина ОСОБА_5 життя і здоров`я, погіршились якість та рівень її життя через ушкодження здоров`я та пошкодження майна, для відновлення яких необхідні були додаткові час, зусилля та кошти. Зокрема, ОСОБА_1 змушена була звертатись за медичною допомогою, консультативною допомогою психолога.

У додатковому рішенні суд установив, що між ОСОБА_1 , яка діяла у власних інтересах, а також в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , та адвокатом Цвиком А. О. 02 березня 2021 року та 25 березня 2021 року були укладені договори про надання професійної правничої допомоги, на підставі яких адвокату за надані послуги було сплачено 7500 грн 00 к. та 4500 грн 00 к., відповідно. У справі також була проведена судова психологічна експертиза, за яку ОСОБА_1 сплатила 17161 грн 00 к.

Положеннями частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки внаслідок спричиненої ОСОБА_3 ДТП було завдано шкоду майну ОСОБА_1 у виді пошкодження жіночих зимових черевиків, вартістю 2824,20 грн, вона також понесла витрати у зв`язку із ушкодженням здоров`я на суму 519,00 грн, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення цих сум з відповідача на користь ОСОБА_1 . Рішення суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржується, а тому апеляційний суд не вбачає необхідності давати детальну оцінку позовним вимогами та мотивам, з яких виходив суд першої інстанції, при вирішення спору в частині вимог про відшкодування майнової шкоди.

Щодо позовних вимого ОСОБА_1 про відшкодування завданої їй моральної шкоди, то апеляційний суд виходить із такого.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, зокрема, є відшкодування шкоди.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що внаслідок спричиненої відповідачем ДТП позивачка ОСОБА_1 зазнала страждань у виді фізичного болю, негативних переживань страху, тривоги, занепокоєння за своє та малолітнього сина ОСОБА_5 життя і здоров`я, що є підставою для покладення на відповідача відповідальності у виді відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, визначений судом першої інстанції розмір її відшкодування не відповідає глибині та тривалості таких страждань, не повністю узгоджується з вимогами розумності, виваженості і справедливості, а тому апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність зменшення суми відшкодування моральної шкоди на користь позивачки ОСОБА_1 до 5000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди на користь неповнолітнього ОСОБА_5 , то апеляційний суд звертає увагу на таке.

За загальним правилом підставою для цивільно-правової відповідальності, зокрема у виді відшкодування моральної шкоди є порушення прав безпосередньо потерпілої особи (частина перша статті 23 ЦК України).

Порушення прав іншої особи, навіть якщо таке порушення спричинило моральні страждання в особи, яка не є безпосереднім учасником правовідносин, може бути підставою для цивільно-правової відповідальності лише у визначених законом випадках (стаття 1200 ЦК України - відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого). У всіх інших випадках, особи, на права яких безпосередньо не спрямоване протиправне посягання порушника, не набувають права вимоги за деліктним зобов`язанням, оскільки вони не є стороною такого зобов`язання.

Малолітній ОСОБА_5 не був безпосереднім учасником ДТП, а тому суд першої інстанції не мав підстав для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача у виді відшкодування йому моральної шкоди. Те, що малолітній був свідком події ДТП, у якій потерпілою була його матір і у зв`язку із цим отримав відповідну психоемоційну травму, ураховується при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди саме позивачці ОСОБА_1 , як потерпілій особі.

Стосовно доводів апеляційної скарги на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2022 року апеляційний суд зазначає таке.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги №02/03 від 02 березня 2021 року з адвокатом Цвиком А. О., 25 березня 2021 року вона також уклала договір з цим же адвокатом на представництво інтересів малолітнього ОСОБА_5 .

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 29 червня 2022 року до Договору про надання правничої допомоги № 02/03 від 02 березня 2021 року адвокатом надані клієнтові ОСОБА_1 послуги на загальну суму 7500,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 29 червня 2022 року до Договору про надання правничої допомоги № 25/03 від 25 березня 2021 року адвокатом були надані клієнтові ОСОБА_2 послуги на загальну суму 4500,00 грн.

ОСОБА_1 сплатила також 17161,00 грн за проведення призначеної у справі судової психологічної експертизи.

Згідно з пунктом 3 частини першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом частини першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини перша - шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

У разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися частини друга, третя статті 141 ЦПК України).

Тобто, у разі часткового задоволення позову майнового характеру суд імперативно зобов`язаний здійснити співвідношення розміру понесених кожною зі сторін судових витрат до розміру задоволених позовних вимог і лише після цього повинен дослідити питання, перелічені у частині другій статті 141 ЦПК України.

Однак, всупереч цим приписам закону, суд першої інстанції, не дивлячись на часткове задоволення позову, витрати, пов`язані із розглядом справи, повністю поклав на відповідача.

Отже, вирішуючи питання про судові витрати у справі апеляційний суд виходить із ціни позову132527 грн 91 к. та розміру задоволених позовних вимог - 8343 грн 20 к. (3343 грн 20 к. майнової шкоди + 5000 грн 00 к. моральної шкоди), що становить 6,3 %. Відповідно в такій же пропорції підлягають стягненню понесені позивачкою у суді першої інстанції судові витрати, зокрема: на сплату судового збору в розмірі 171 грн 61 к. (6,3 % від 2724 грн 00 к), 1081 грн 14 к. за проведення судової психологічної експертизи (6,3 % від 17161 грн 00 к.) та 756 грн 00 к. витрат на правничу допомогу адвоката (6,3 % від 12000 грн 00 к. (7500 грн 00 к. за договором№ 02/03 від 02 березня 2021 року + 4500 грн за договором № 25/03 від 25 березня 2021 року)).

Відповідно, пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено судом апеляційної інстанції, порівняно із розміром вимог, задоволених судом першої інстанції, з позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 3586 грн 18 к. (35875 грн 00 к. (40875 грн 00 к. (загальна сума відшкодування моральної шкоди, стягнута з відповідача рішенням суду першої інстанції) - 5000 грн 00 к.) / 40875 грн 00 к. Х 4086 грн 00 к. (сплаченого судового збору)).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 381 - 383 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 червня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та додаткове рішення цього ж суду від 18 липня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2008 (дві тисячі вісім) грн 61 к. у відшкодування судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3586 грн 18 к. (три тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн 18 к. у відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_3 .

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета