Житомирський апеляційний суд
Справа №292/940/18 Головуючий у 1-й інст. Збаражський А.М.
Категорія 63 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання Ковальчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №292/940/18 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання рішення незаконним та ордеру на житлове приміщення недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Янчук Максим Олександрович на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2021 року, яке ухвалено суддею Збаражським А.М.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначав, що позивач разом із своєю донькою ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_4 , зареєстровані та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Із відповіді Курненської сільської ради на адвокатський запит стало відомо, що 31 липня 2018 року рішенням Курненської сільської ради №182 було вирішено затвердити рішення комісії з житлово-побутових питань Курненської сільської ради від 27 липня 2018 року щодо постановки на квартирний облік ОСОБА_2 як такого, що потребує поліпшення житлово-побутових умов проживання, вирішено видати ордер на право зайняття житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважала третій пункт вказаного рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню разом із визнанням цього ордеру недійсним.

Позивач стверджувала, що житло, на яке виданий ордер, не є вільним, а на законних підставах належить їй. На момент прийняття рішення та видачі ордеру, а саме 31 липня 2018 року, позивач була зареєстрована та проживала разом із сім`єю у вищевказаному житловому приміщенні (реєстрація місця проживання є чинною, ніким не скасована та не відмінена).

З урахуванням вищенаведеного, представник позивача просив визнати незаконним та скасувати пункт 3 рішення виконавчого комітету Курненської сільської ради №182 від 31 липня 2018 року про видачу ОСОБА_2 ордера на право зайняття житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним ордер на право зайняття даного житлового приміщення, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Курненської сільської ради №182 від 31 липня 2018 року.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2021 року у задоволенні позову відмолено.

Позивач не погоджуючись із рішенням суду через свого представника подала апеляційну скаргу. Посилаючись на незаконність, необґрунтованість, безпідставність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що житло, на яке виданий ордер відповідачу ОСОБА_2 не є вільним, тому що протягом багатьох років там на законних підставах проживає позивач разом із своєю сім`єю. Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, а тому не має жодних прав на проживання в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що її право на проживання, як користувача житловим приміщення, підтверджене довідкою про склад зареєстрованих, а частиною 1 статті 59 Житлового кодексу України передбачено, що ордер може бути визнаний недійсним виключно у судовому порядку. З огляду на наведені вимоги закону та у відповідності до положень ч.2 ст. 58 Житлового кодексу України слідує, що ордер може бути видано лише на вільне житло. Проте станом на 31 липня 2018 року спірне житлове приміщення вільним не було, тому підстав для видачі ордера органом місцевого самоврядування не було. Вищевказане свідчить про те, що Курненська сільська рада, видавши ордер на спірне житлове приміщення на ім`я ОСОБА_2 , порушила житлові права позивача.

Позивач стверджує, що висновок суду про незаконність підстав зайняття спірного житла, є необґрунтованим, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин її право на житло було посвідчено не ордером (який було визнано недійсним), а юридичним фактом реєстрації місця проживання в спірній квартирі.

Відповідачі Курненська сільська рада Пулинського району Житомирської області та ОСОБА_2 правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від відповідача Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначав, що проти апеляційної скарги заперечує повністю, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно довідки Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №2080 від 29 серпня 2018 року, яка видана на підставі погосподарської книги №19 за 2016-2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 жовтня 2016 року зареєстровані та проживають по теперішній час позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №182 від 31 липня 2018 року, на підставі заяви гр. ОСОБА_2 та протоколу комісії з житлово-побутових питань Курненської сільської ради про постановку на квартирний облік, враховуючи рекомендації комісії від 27 липня 2018 року та вимоги законодавства, було вирішено затвердити рішення комісії з житлово-побутових питань Курненської сільської ради від 27 липня 2018 року щодо постановки на квартирний облік ОСОБА_2 , поставлено на квартирний облік ОСОБА_2 як такого, що потребує поліпшення житлово-побутових умов проживання, вирішено видати ордер на право зайняття житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17, т.1).

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року у справі 292/399/16-ц, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до виконавчого комітету Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету про видачу ордера та визнання недійсним ордера на вселення в квартиру було задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №29 від 29 вересня 2016 року «Про зарахування на квартирний облік». Визнано недійсним ордер на вселення до квартири АДРЕСА_2 сім`ї ОСОБА_1 , до складу якої входять ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 , виданий виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області 30 вересня 2016 року (а.с.29-34, т.1).

Відповідно до довідки №282, виданої Курненською сільською радою Пулинського району Житомирської області 29 січня 2019, ордер на квартиру АДРЕСА_2 у відповідності до рішення Курненської сільської ради №182 від 31 липня 2018 року на ім`я ОСОБА_2 станом на 29 січня 2019 року не видавався (а.с.77, т.1).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2020 року у справі №292/1261/19 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про виселення задоволено частково. Вирішено вселити ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_2 . Відмовлено в задоволенні позовної вимоги про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з вищевказаної квартири без надання іншого житлового приміщення (а.с.232-233, т.1).

07 січня 2019 року виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області був виданий ордер на ім`я ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, т.2).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на повагу до житла.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Складовими права на житло є забезпечення умов з приводу можливості кожного громадянина мати житло і гарантовану непорушність права користування житлом. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Аналогічне право на житло закріплене у статті 1 ЖК України.

Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського жилого фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Частиною другою статті 58 ЖК Української РСР передбачено, що ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Підстави і порядок визнання ордера на жиле приміщення недійсним передбачені статтею 59 ЖК Української РСР, відповідно до якої ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Згідно з частиною другою статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у відповідача ОСОБА_2 виникло законне право на користування спірним житловим приміщенням на підставі відповідного ордеру, а підстави скасування рішення та визнання ордеру недійсним відсутні.

На дату прийняття рішення виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №182 від 31 липня 2018 року про постановку на квартирний облік ОСОБА_2 , як такого, що потребує поліпшення житлово-побутових умов проживання, видачу ордеру на право зайняття житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказана квартира була вільною.

При цьому районний суд врахував, що відповідно до рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року, було визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області №29 від 29 вересня 2016 року «Про зарахування на квартирний облік», визнано недійсним ордер на вселення до квартири АДРЕСА_2 сім`ї ОСОБА_1 , до складу якої входять ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 . Зазначене рішення суду після апеляційного та касаційного перегляду залишено без змін.

Окрім того, відповідача із його сім`єю, відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2020 року у справі №292/1261/19 вселено у квартиру АДРЕСА_2 . Вищезазначене рішення також набрало законної сили.

З огляду на це, ОСОБА_1 не набула законних підстав на користування спірною квартирою, а сам факт проживання не свідчить про законне право на житлове приміщення.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимога про визнання ордеру, виданого відповідачу ОСОБА_2 , недійсним на час подачі позову була передчасна, оскільки позивач звернулася до суду із позовом 31 серпня 2018 року, а ордер був виданий лише 01 липня 2019 року.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Таким чином встановивши під час розгляду справи, що позивач не довела належними і достатніми доказами ту обставину, що вона у встановленому законом порядку набула право на користування спірною квартирою, при цьому факт реєстрації у зазначеній квартирі не підтверджує легітимності її права на це житло, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконним рішення виконавчого комітету Курненської сільської ради №182 від 31 липня 2018 року та ордера на право зайняття ОСОБА_2 вказаного житла.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, вони були предметом дослідження в судовому засіданні, суд дав їм належну оцінку і вони не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Янчук Максим Олександрович, залишити без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2022 року.

Головуючий Судді