Справа № 149/1744/22
Провадження №2/149/483/22
Номер рядка звіту 65
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
05.10.2022 м. Хмільник
головуючої судді Робак М. В.,
при секретарі Поліщук Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позов мотивовано тим, що позивачка являється власником будинку АДРЕСА_1 . За даною адресою крім позивачки зареєстрована ОСОБА_2 , відповідачка по справі, яка не проживає за місцем реєстрації з 31.03.2009 року, її місце проживання позивачці не відоме. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за період її не проживання, не існує. Крім того, остання не сплачує комунальні платежі, участь в утриманні житла не бере, її особистних речей в будинку не має. Разом з тим реєстрація відповічки ОСОБА_2 у належному позивачці ОСОБА_1 житловому будинку перешкоджає останній в оформленні субсидії по оплаті житлово-комунальних послуг. У зв"язку з викладеними обставинами позивачка просить позов задоволити.
02.08.2022 у цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) учасників та відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обcязі, просить позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.
За одночасного існування умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, встановив таке.
Позивачка по справі є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (копія на а.с.7).
В зазначеному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з 31.03.2009 року (а.с.8).
Факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією Домової книги (копія на а.с.9-10).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
За правилами ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Крім того, відповідно до частини першої статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України особа втрачає право користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження посилання позивачки на те, що відповідачка не проживає у належному їй житловому будинку без поважних причин більше одного року, не бере участі в його утриманні. Це перешкоджає позивачці належним чином використовувати своє право власника на даний будинок. На підставі встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судові витрати розподілити згідно ст. 141 ЦПК України.
На підставі ст.ст. 29, 317, 391, ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Дзержинським РВ у Донецькій області 26.01.2001 р.) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 992,40 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК