Справа № 189/1579/22
У Х В А Л А

18.10.2022 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С. розглянувши клопотання позивачки ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати, -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з цивільним позовом до виконавчого комітету Покровської селищної ради, третя особа: державний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 просила звільнити від сплати судового збору про подачі позову про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, оскільки майновий стан позивачки не дозволяє сплатити їй судові витрати у розмірі 992,40 грн., внаслідок того, що позивачка не працює, не перебуває на обліку у Покровській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з питання безробіття, а тому ОСОБА_1 вважає, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати, суд виходить із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Положенням ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Як вбачається, даною статтею Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення статей ЦПК України та Закону України Про судовий збір не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ Kniat v. Poland від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ JedamskiandJedamska v. Poland від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження вказаних в клопотанні обставин, позивачем надано: копію довідки ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.10.2022 року, відповідно до якої у ОСОБА_1 відсутня інформація про доходи у 2022 році; копію індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма РК-5) від 06.09.2022 року.

Надані позивачкою довідки на підтвердження свого майнового стану належним чином не підтверджують неможливість сплати нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом, оскільки не містять повної інформації про дійсний майновий стан позивачки, враховуючи також те, що позивачка ОСОБА_1 , на обліку в центрі зайнятості як безробітна не перебуває, обмежень в працевлаштуванні не має, доказів протилежного нею суду не надано. Сума судового збору 992,40 грн. за подання позовної заяви про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, не є вкрай обтяжливою та її не можна розцінювати як таку, що призведе до скрутного матеріального становища, а тому підстав для звільнення від сплати судового збору немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Лукінова