Справа № 569/5754/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Ромашко Л.Г.,

представника відповідача адвоката Волошина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказала те, що 30 листопада 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року по справі № 569/17530/20 розірвано.

У шлюбі в подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року по справі № 569/18713/18 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від сплати аліментів на користь дитини, а тому вважає, що на підставі ч. 1 ст. 196 СК України має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому позивач надала розрахунок заборгованості по аліментах № 43856 від 09 березня 2021 року виконаний старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Н.М. Гончаренко, присуджених до сплати боржником за період 05.10.2018 року по 28.02.2021 року на суму 132 296,71 грн. та розрахунок неустойки станом на 28 лютого 2021 року на суму 548 708, 31 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 132 296,71 грн. та понесені нею витрати на правничу допомогу.

Представник позивача адвокат Ромашко Л.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Представник відповідача адвоката Волошин І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у письмових пояснення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого повторно Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 07 листопада 2017 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 30 листопада 2013 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1837. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 .

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Зазначені обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року по справі № 569/17530/20, яким шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до виконавчого листа, виданого 28.03.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07.12.2018 року по справі № 569/18713/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.

09 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кирилюк Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58818838 з виконання виконавчого листа № 569/18713/18 виданого 28.03.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 09.03.2021 року № 43856, здійсненого старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Н.М. Гончаренко, розмір заборгованості аліментів за період з 05.10.2018 року по 28.02.2021 року становить 132 296,71 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року по справі № 569/1584/21 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Ѕ частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття на ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

За розрахунком позивача, проведеним з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 05 жовтня 2018 року до 28 лютого 2021 року складає 548 708,31 грн. При цьому, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в межах розміру заборгованості по аліментах, а саме 132 296,71 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) зроблено наступний правовий висновок: правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

За змістом положень ст.ст. 76-81, 89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно із ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Матеріали цивільної справи містять складений старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Н.М. Гончаренко розрахунок № 43856 від 09.03.2021 року про розмір заборгованості по аліментах за період з 05.10.2018 року по 28.02.2021 року в сумі 132 296,71 грн. Розрахунок сторонами не оспорюється, доказів погашення заборгованості по аліментах відповідачем не надано.

Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складений позивачем з врахуванням відомостей розрахунку, складеного державним виконавцем про розмір заборгованості по аліментах.

Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України встановленні обмеження у нарахуванні розміру пені - не більше 100 відсотків заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 05 жовтня 2018 року до 28 лютого 2021 року складає 548 708, 31 грн., що перевищує 100 відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів, у зв`язку з чим просить стягнути пеню в межах суми заборгованості зі сплати аліментів за цей період, тобто в розмірі 132 296,71 грн.

При цьому посилання позивача на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, від 28.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц є обґрунтованими.

З врахуванням вищевикладеного суд погоджується з доводами позивача, які знайшли своє підтвердження в сукупності зібраних доказів в матеріалах справи та погоджується з наданим позивачем розрахунком.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Однак, відповідач не зазначив жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти та не надав жодних доказів, які б свідчили про вище зазначені причини.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 24.02.2009 року на утриманні відповідача є донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що відповідач з 04.04.2022 року не працює, що підтверджується наказом № 26/к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), виданого ТОВ «УКРДОРС».

Враховуючи, що у відповідача існує суттєва заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів у зв`язку з його неплатоспроможністю та його матеріальний на даний час стан, розумність та доцільність стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд вважає за доцільне застосувати ч. 2 ст. 196 СК України та зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів до 60 000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

На підставі ст. 180, 194, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 82, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 60 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області 21.12.2013 року, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 27.04.2004 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлений 16 червня 2022 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук