Справа № 212/7934/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживача, визнання кредитного договору припиненим в зв`язку з фактичним виконанням зобов`язання,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.
Заочним рішенням від 26.05.2022 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
29.06.2022 представник АТ «УКРСИББАНК» звернувся з заявою про перегляд заочного рішення від 26.05.2022 та переглянути заочного рішення, призначивши справу до судового розгляду.
Ухвалою від 01.07.2022 заява про перегляд заочного рішення прийнята судом до розгляду.
26.07.2022 позивач ОСОБА_1 надала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.
16.08.2022 представник АТ «УКРСИББАНК» надав додаткові пояснення до заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвалою 29.08.2022 заочне рішення скасоване, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
12.10.2022 представник АТ «УКРСИББАНК» подав заяву про зупинення провадження у справі.
Ухвалою від 14.10.2022 відмовлено в зупиненні провадження, розгляду справи відкладено.
Позивач ОСОБА_1 після розгляду заяви про перегляд заочного рішення, позовні вимоги не уточняла.
Розгляд справи проводиться на підставі первинної позовної заяви від 06.09.2021 року.
08.07.2021 року Позивачем Відповідачу була направлена заява про надання довідки про відсутність заборгованості за Кредитним Договором, та просила вважати договір припиненим в зв`язку з достроковим повним погашенням заборгованості та повернути на картковий зарплатний рахунок безпідставно утриману заробітну плату. В задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що за даними в системі банку обліковується заборгованість за кредитним договором, тому вимогу про припинення договору вважають передчасною.
Вказано у позові, що сума заборгованості за кредитом, сума непогашених відсотків, комісій сплачено в повному обсязі достроково за вимогою Відповідача, то всі зобов`язання позивача перед відповідачем за основним зобов`язанням виконано, та дія договору припинена.
Отже, з моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а тому Банк втратив право нарахування та стягнення з Позичальника процентів за користування кредитними коштами.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності.
В судове засідання представник відповідача АТ «УКРСИББАНК» до суду не прибув, причини нявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, після скасування заочного рішення відзиву на позов до суду не подавали.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, позивач не заперечує проти ухвалення повторного заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Тобто, відповідачем у цій справі було використано право на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, розрахованої у національній валюті, яка складалася з усього тіла кредиту, що залишилось, суми відсотків ст.1048 ЦК України та 625 ЦК України.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року в зв`язку з погашенням на стадії судового розгляду ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 68 623 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 47 217 грн. 81 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом ст. 1048 ЦК України - 20 950 грн. 94 коп., заборгованості за процентами за користування грошовими коштами ст. 625 ЦК України - 205 грн. 13 коп. та заборгованість по комісії - 250 грн. 00 коп., позовні вимоги залишені без задоволення. (а.с.5-6).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.06.2021 рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 в частині відмови задоволення позовних вимог залишено без змін. (а.с.40-44).

Тобто, вимоги позивача виконані в повному обсязі, заборгованість за кредитним договором №0 від 20.05.2019, нарахованим процентам та пені повністю сплачені, що свідчить про виконання основного зобов`язання позивачем.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовий аналіз положень статей 526,599,611,625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2021 у справі №212/6549/20 припинились зобов`язання по укладеному між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту з можливістю карткового рахунку №0від 20.05.2019. Банком на день ухвалення рішення не уточнювались позовні вимоги, щодо нарахування заборгованості про процентам за користування кредитом ст.1048 ЦК України, заборгованості за процентами за користування грошовими коштами ст.625 ЦК України та заборгованості по комісії. Отже позивач використав право вимагати дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, то в силу ст.599 ЦК України зобов`язання позивачки перед відповідачем виконано в повному обсязі.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому станом на 04.02.2021 позичальником в повному обсязі сплачені заборгованість за кредитним договором, а зобов`язання перед банком за кредитним договором припинилося.

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Після звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Тому позовні вимоги про визнання договору припиненим в зв`язку з фактичним виконання зобов`язання підлягають задоволенню.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з АТ «УКРСИББАНК» безпідставно списаних в порядку договірного списання грошових коштів в сумі 18856,82 грн., суд зазначає наступне.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» відбулось списання коштів на погашення кредитної заборгованості, згідно договору №0 від 04.05.2017, а саме: 02.10.2020 - 23,83 грн., 08.10.2020 -79,06 грн., 12.10.2020 -96,75 грн., 28.10.2020 -749,09 грн., 28.10.2020 -2247,66 грн., 09.11.2020 -16,85 грн., 13.11.2020 -9279,06 грн., 27.11.2020 -46,75 грн., 04.12.2020 -23,85 грн., 16.12.2020 -29,06 грн., 22.12.2020 -46,75 грн., 25.01.2021 -69,06 грн., 31.03.2021 -2,07 грн., 06.04.2021 -10,00 грн., 12.05.2021 -24,87 грн., 20.05.2021 -16,50 грн., 29.06.2021 -1372,77 грн., 29.06.2021 -4732,82 грн., всього 18866,82 грн. Тобто з моменту звернення банком до суду з позовними вимогами про дострокове повернення всієї суми заборгованості, в тому числі заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами, згідно ст.ст.1047,625 ЦК України, заборгованості по комісії, Банк продовжував нарахування процентами за користування кредитними коштами, в тому числі після повного погашення заборгованості Позичальником.

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

До даних спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, що повністю узгоджується з правовою позицією ВС, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року по справі № 910/1531/18.

Доказів, що спростовують викладене вище чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки, позивач на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», звільнена від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Враховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, з відповідача підлягає стягненню судовий збір по 908,00 гривень за кожну вимогу, всього 1816,00 гривень.

Керуючись ст. 526, 598, 599, 1049, 1054,1212 ЦК України, ст.ст.4, 12, 76, 77, 81, 89, 110, 113, 141, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживача, визнання кредитного договору припиненим в зв`язку з фактичним виконанням зобов`язання -задовольнити.

Визнати договір №0 про надання споживчого кредиту від 20.05.2019 року, укладеним між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 припиненим в зв`язку з фактичним виконанням зобов`язання.

Стягнути з Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на користь ОСОБА_1 - 18856,82 гривень (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят дві копійки).

Стягнути з Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на користь держави судовий збір в розмірі 1816,00 гривень (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп).

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 21.11.2022 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак