Справа № 510/1723/22
Провадження 2/510/1171/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.22 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.10.2021 р. між нею та відповідачкою, у простій письмовій формі, було укладено договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який не був посвідчений нотаріально, але було виконано всі суттєві умови договору. Згодом з`ясувалось, що відповідачка у встановленому законом порядку не зареєстрував право власності на спадкове майно, яке складається з зазначеного будинку, тому придбане позивачкою майно, було відчужено особою, яка не мала на це право, але у зв`язку з тим, що позивачка є добросовісним набувачем, та відсутні підстави для витребування в неї майна, передбачені ст. 388 ЦК України, вона просить задовольнити позовні вимоги.

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності.

Відповідачка по справі, у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

11.11.2022 р. надійшла копія спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , затребувана на підставі ухвали суду за клопотанням позивача, в порядку ст. 84 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу від 19.10.2021 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про купівлю-продаж житлового будинку АДРЕСА_1 ; розписка ОСОБА_2 від 19.10.2021 р.; акт прийому передавання за договором купівлі продажу від 19.10.2021 р.; договір від 20.06.1983 р.; довідка КП «РБТІ» Ренійської міської ради № 467 від 03.11.2020 р.; заповіт ОСОБА_3 від 21.02.2007 р. на ім`я ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.05.2020 р.; довідка виконкому Ренійської міської ради Одеської області № 1404 від 11.02.2021 р., із якої вбачається, що на момент смерті спадкодавець ОСОБА_3 мешкав разом з ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 »; копія спадкової справи відкритої після сметрі ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 19.10.2021 р. позивачка домовилась із відповідачкою про купівлю житлового будинку АДРЕСА_1 .

В той же день було укладено відповідний договір купівлі-продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Позивачка передала ОСОБА_7 гроші у сумі 94 000 грн., що підтверджується відповідною розпискою, а відповідачка передала позивачці об`єкт нерухомості, ключі від будинку, що підтверджується актом прийому передання за договором купівлі продажу від 19.10.2022 р.

Так як, згідно законодавства, подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивачка через деякий час запропонувала відповідачці привести домовленість у відповідності до вимог закону, однак з`ясувалось, що відповідачка не оформила право власності на спадкове майно, яке складається з зазначеного будинку. Так, спірний будинок належав рідному дяді ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 21.02.2007 р. залишив заповідальне розпорядження на ім`я позивачки, яке зареєстровано в реєстрі за № 463. Позивачка у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим заведена спадкова справа № 104/2020, що підтверджується копією спадкової справи, які надійшла до суду на підставі ухвали суду, тобто прийняла спадщину у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Крім того відповідачка мешкала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Ренійської міської ради Одеської області № 1404 від 11.02.2021 р., тобто прийняла спадщину у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не оформила її.

Про існування цих обставин, позивачці нічого не було відомо, оскільки перед оформленням правочину, відповідачка завірила позивачку, що вона є власником нерухомого майна і в неї наявні всі правовстановлюючі документи.

Таким чином, на момент укладання договору, тобто на 19.10.2021 р., відповідачка не мала право відчужувати даний об`єкт нерухомості, тому придбане позивачкою майно було відчужено особою, яка не мала на це право.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу нерухоме майно та ключі від нього.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачці передані гроші у сумі 94 000 грн., а позивачці об`єкт нерухомості. Відповідачка жодного разу не висувала вимог щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечувала проти визнання права власності за позивачкою, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Так, позивачка набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши його у відповідачці, яка фактично не мала права його відчужувати на той період, оскільки право власності відповідачки на нерухоме майно не було зареєстровано у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, як за добросовісним набувачем, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 330, 388, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін