Справа №295/8612/22
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

28 вересня 2022 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до адвоката АТ «Соломонюк та партнери» Соломонюка Святослава Анатолійовича

про визнання дій (бездіяльності) адвоката такими, що мають прямий умисел на вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, яке полягає у позбавленні доступу до правосуддя за кошт держави та спричиненні додаткових втрат (шкоду фізичному та моральному здоров`ю) особи,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з вищезазначеною позовною заявою.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, на який отримана відповідь.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У позові позивач просить визнати позбавлення якісної правничої допомоги і повноти матеріалів/крадіжка та використання у власних корисливих настроях власності іншої людини, як і розповсюдження особистої інформації ОСОБА_1 адвокатом Соломонюком Ю.О., як такими, що є порушенням/ганебним вчинком адвокатської етики/істотним штучно утвореним дискримінаційним порушенням вимог процесуального законодавства України та такими, що є ганебним позбавленням громадянина України, засудженого до ДПВ ОСОБА_1 /споживача/викривача права у доступі до правосуддя і таким, що завдає непомірних страждань/тортур і катування, які неможливо визнати інакше, як замах на життя, за умов, у яких утримується громадянин/споживач/викривач; визнати повною мірою необхідність сатисфакції, для наступної, хоча б часткової реабілітації.

Разом з тим, позивачем у позові не обґрунтовано, що обраний ним спосіб захисту прав є таким, що передбачений законом чи договором, або таким, що є ефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача.

Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Заявляючи вимогу про визнання необхідності сатисфакції, позивач не вказує суму, яка на його думку, буде достатньої для відшкодування завданої шкоди, та не наводить обґрунтованого розрахунку такої суми.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у позові посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача».

Однак, посилання позивача на те, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» є помилковими, оскільки відповідач є адвокатом та не є виконавцем робіт і надавачем послуг у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові №137/2152/16-ц від 19.09.2019.

Таким чином, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживача» відсутні.

Крім того, положення Закону України «Про судовий збір» не звільняють позивача від сплати судового збору за відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу майнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи те, що заявлено вимоги немайнового та майнового характеру, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставками на 01.01.2022 в сумі 992,40 грн за вимогу немайнового характеру - визнати позбавлення якісної правничої допомоги.

Крім того, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру - визнання необхідності сатисфакції, відповідно до визначено позивачем суми ціни позову (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405,00 грн).

Судовий збір оплачується на рахунок: отримувач: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), номер рахунку UA0006831, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Для усунення зазначеного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати до суду докази його сплати або повідомити суду відповідною заявою щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач у позові посилається на те, що правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з виконанням адвокатом Соломонюком С.А. доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Під час виконання доручення адвокат допустив: виготовлення неправдивих та образливих процесуальних документів; розголошення адвокатської таємниці; порушення адвокатської етики. Також позивач вказує, що адвокат не виконував свої обов`язки.

Разом з тим, у позові відсутні посилання на докази щодо наявності правовідносин між сторонами, на якій підставі та на яких умовах відповідач надавав правову допомогу позивачу, яким доказами підтверджується невиконання адвокатом своїх обов`язків, виготовлення неправдивих та образливих процесуальних документів, розголошення адвокатської таємниці та порушення адвокатської етики, та до позову такі докази не долучені.

Крім того, Верховний Суд України у Постанові Пленуму № 4 від 31.03.1995 року вказав, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 175 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач у позові просить визнати дії відповідача таким, що завдають непомірних страждань/тортур і катування, які неможливо визнати інакше, як замах на життя, за умов, у яких утримується громадянин/споживач/викривач; визнати повною мірою необхідність сатисфакції, для наступної, хоча б часткової реабілітації, однак будь яких доказів цьому до позову не долучає та не надає доказів тому, що такий стан викликаний саме описаними у позові діями відповідача.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до адвоката АТ «Соломонюк та партнери» Соломонюка Святослава Анатолійовича про визнання дій (бездіяльності) адвоката такими, що мають прямий умисел на вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, яке полягає у позбавленні доступу до правосуддя за кошт держави та спричиненні додаткових втрат (шкоду фізичному та моральному здоров`ю) особи - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Воробйова Т.А.