Справа № 345/2830/22
Провадження № 4-с/345/10/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.

представника скаржника Долинки О.А.

державного виконавця Куйбіди О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, визнання постанови незаконною, скасування постанови і зобов`язання державного виконавця вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Скаржниця звернулася до суду із вищевказаною скаргою. Скаргу мотивує тим, що на виконанні старшого державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Куйбіди Оксани Ігорівни перебувало виконавче провадження №67526812 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.11.2021 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у справі №345/2624/14-к.

Вказаний виконавчий лист виданий судом на підставі вироку у кримінальній справі від 11.10.2018 року, яким задоволений цивільний позов ОСОБА_1 і з ОСОБА_2 на її користь стягнуто 26 785,00 грн. майнової і 200 000,00 грн. матеріальної шкоди.

Наприкінці серпня стягувачу від державного виконавця в усному порядку стало відомо, що у зв`язку із смертю боржника виконавче провадження закінчене, а постанова про закінчення виконавчого провадження надіслана на її поштову адресу. Однак, копії такої постанови ОСОБА_1 не отримувала, а тому з її змістом і датою винесення ознайомлена не була.

12.09.2022 року в приміщенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області представник Дюк Г.І. ознайомився з матеріалами справи №345/2624/14-к, коли фактично ОСОБА_1 і отримала копію постанови про закінчення виконавчого провадження.

Із копії вказаної постанови вбачається, що державним виконавцем встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , на підставі чого і керуючись п.3 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" постановлено виконавче провадження закінчити, про що 25.04.2022 року винесена відповідна постанова.

ОСОБА_1 вважає неправомірними дії державного виконавця з винесення постанови від 25.04.2022 року про закінчення ВП №67526812, постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а виконавче провадження №67526812 таким, що підлягає відновленню. Оскільки після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

У даному випадку є факт смерті завдавача моральної шкоди, відшкодування якої присуджено з нього у грошовому виразі і є грошовим зобов`язанням, яке допускає правонаступництво. Оскільки дані правовідносини допускають правонаступництво, то державним виконавцем, всупереч вимогам чинного законодавства, не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, його спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником та передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження лише на підставі самого факту смерті боржника.

Тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду та просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегінального управлінння Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбіди О.І. з винесення 25.04.2022 року постанови про закінчення виконавчого провадження №67526812; визнати незаконною і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №67526812; зобов`язати старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегінального управлінння Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбіду О.І. поновити виконавче провадження №67526812 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.11.2021 року Калуським міськрайонним судом у справі №345/2624/14-к про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26785,00 грн. майнової шкоди і 200 000,00 грн. моральної шкоди, а також стягнути судові витрати.

Представник відповідача подала відзив на скаргу. Вважає, що державним виконавцем вжито достатніх заходів для виконання рішення суду, а саме 28.12.2021 року державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно боржника (номер запису про обтяження) 45959981 спецрозділі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси та інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної влади або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа. Оскільки станом на 30.09.2022 року до державного виконавця не поступало жодних повідомлень від нотаріуса про вчинення будь-яких нотаріальних дій стосовно майна боржника, а в матеріалах справи відсутні документи, які належним чином підтверджують факт прийняття спадщини правонаступником, державний виконавець вважає, що поновлення виконавчого провадження, де боржником є померла особа, позбавляє виконавця можливості для проведення будь-яких виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Тому державний виконавець просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник скаржниці адвокат Долинка О.І. в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, наведених у самій скарзі. Наголосив, що боржникові ОСОБА_2 на праві власності належала 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 , що входить до складу спадкового майна після його смерті. А тому спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , є правонаступниками в зобов`язанні щодо сплати на користь ОСОБА_1 26785,00 грн. майнової шкоди і 200 000,00 грн. моральної шкоди. Тому представник скаржниці просить скаргу задоволити, при цьому просить не вирішувати питання про стягнення із державної виконавчої служби понесених судових витрат.

Державний виконавець в судовому засіданні просить в задоволенні скарги відмовити з підстав, наведених у відзиві. Наголосила, що на момент закриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні відомості щодо правонаступників боржника ОСОБА_2 . При цьому, арешт, який накладений на належну боржнику частину квартири, не знімався. Звернення стягнення на вказану частину квартири може бути здійснено після поновлення виконавчого провадження, що може бути відновлено за рішенням начальника Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області. Тому державний виконавець просить залишити вказану скаргу без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали виконавчого провадження №67526812, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 Закону).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст.34 Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом .

Як уже зазначалося, згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Калуському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження №67526812 із примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.11.2021 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у справі №345/2624/14-к про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26785,00 грн. майнової шкоди та 200 000,00 грн.

У ході примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.04.2022 року старшим державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Куйбідою О.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.3 ч.1ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припиняється внаслідок смерті боржника і переходить до його спадкоємців (справа № 2-2697/11 від 23.01.2019).

Таким чином, спірні правовідносини допускають правонаступництво, оскільки не пов`язані з особистими немайновими правами особи.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Водночас матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо звернення державного виконавця до компетентних органів/осіб для отримання інформації про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті боржника ОСОБА_2 .

Отже, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Враховуючи зазначене вище, оскільки дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов`язанням із сплати грошових коштів, державним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а передчасно видано постанову про закриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 1, 12, 18,15, 39, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 259, 450, 451 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегінального управлінння Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбіди О.І. з винесення 25.04.2022 року постанови про закінчення виконавчого провадження №67526812.

Визнати незаконною і скасувати постанову від 25.04.2022 року про закінчення виконавчого провадження №67526812, винесену старшим державним виконавцем Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегінального управлінння Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбідою О.І.

Зобов`язати старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегінального управлінння Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбіду О.І. відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.11.2021 року Калуським міськрайонним судом у справі №345/2624/14-к про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26785,00 грн. майнової шкоди і 200 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2022 року.

Суддя