Справа №155/703/21
Провадження №2-др/155/2/22
16.05.2022 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сметани В.М.,
при секретарі судових засідань Воронюк Н.М.,
за участі представника відповідача Симчука Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича, про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2022 року в цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, заявлені позовні вимоги були задоволені у частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 116 378 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 3491 гривня. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1198 гривень 69 копійок судового збору.

Представником позивача було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково. Представником позивача під час розгляду справи по суті було заявлено клопотання про подачу підтвердження про розмір понесених судових витрат після ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим ним було подано до суду відповідні докази та вказану заяву.

З врахуванням наведеного просить стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати за правничу допомогу адвоката у розмірі 26500,00 гривень.

Від представника відповідача - адвоката Симчука Н.В., надійшло заперечення на заяву, в якій просив відмовити позивачу в задоволені заяви про винесення додаткового рішення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про розгляд заяви у його відсутності, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаної заяви з підстав викладених в запереченнях на заяву. Крім того, звертав увагу суду, шо до матеріалів справи долучений ордер на надання правничої допомоги, згідно якого адвокат Лука Т.М. надає правову допомогу ОСОБА_1 в Горохівському районному суді Львівської області, а тому дану заяву слід залишити без розгляду.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі.

Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України, визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2022 року в цивільній справі №155/703/21 за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, заявлені позовні вимоги були задоволені у частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 116 378 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 3491 гривня. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1198 гривень 69 копійок судового збору.

Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з вимогами ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст.903 ЦК України, передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України, регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст.30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи копію договору про надання правничої допомоги №01/01.03.2021 від 01 березня 2021 року, акт приймання виконаних робіт від 14 квітня 2022 року, додаток №1 до договору про оплату правової допомоги від 11 квітня 2022 року.

Відповідно до п.4.3 договору про надання правничої допомоги сторони визначили, що замовник здійснює оплату за даним договором в безготівковому порядку платіжним дорученням на розрахунковий рахунок чи готівкою в касу виконавця протягом 5-ти днів з моменту підписання акту виконання робіт.

Встановлено, що акт приймання виконаних робіт між сторонами було складено 14 квітня 2022 року.

Згідно з додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2022 року, було узгоджена оплата правової допомоги, загальна вартість правової допомоги складає 26500,00 гривень, яка сплачена повинна бути до 31 грудня 2022 року.

Як на підставу заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, представник відповідача вказував, що дані витрати є значно завищеними, не співмірними з сумою, яку суд стягнув в якості часткового задоволення позову, також до суми витрат включені послуги, які не відносяться до видів адвокатської діяльності та не були обумовлені між сторонами при укладенні договору про надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. пропорційності задоволених вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Водночас, як зазначено в акті приймання виконаних робіт юридичні послуги включають в себе: моніторинг законодавства, поштові надсилання, що не відносяться до видів адвокатської діяльності, передбачених ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та не можуть вважатися правовою допомогою, оскільки є суто технічною роботою, тим більше, що така послуга як «моніторинг законодавства» охоплюється послугою з підготовки позовної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена Київським апеляційним господарським судом в постанові від 22 серпня 2018 року у справі №910/18954/17, Верховним Судом у додатковій постанові від 08 червня 2021 року у справі №922/2321/20.

Крім того, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення між ними договору, який передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача гонорару успіху в сумі 5000,00 гривень, оскільки, відшкодування «гонорару успіху» є необґрунтованим, оскільки дана категорія справ належить до справ незначної складності, які в своїй більшості підлягають повному або частковому задоволенню. Також даний вид послуг не був обумовлений договором про надання правничої допомоги №01/01.03.2021 від 01 березня 2021 року.

Покликання представника відповідача на відсутність повноважень у представника позивача на звернення до суду з даною заявою, так як в ордері на представництво інтересів заначений Горохівський районний суд Львівської області суд відхиляє, розцінює даний факт як механічну описку при складані ордера , залишення даної заяви без розгляду з вказаних підстав суд вважає надмірним формалізмом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача адвокату Луки Т.М., в стягненні витрат на правничу допомогу.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 82, 137, 141 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Луки Тараса Миколайовича про стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Луки Тараса Миколайовича до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту додаткового рішення 19 травня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана