Постанова

Іменем України

12 січня 2022 року

м. Київ

справа № 344/21689/19

провадження № 61-10556св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 ,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Фединяка В. Д., Горейко М. Д.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - Івано-Франківське МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), про визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки та протоколу сформованого за результатами їх проведення та акта про проведення електронних торгів.

В обґрунтування позову зазначив, що ДП «Сетам» та Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області порушено порядок проведення електронних торгів, що вплинуло на результати їх проведення та значною мірою порушило права та інтереси ОСОБА_1 , як власника реалізованого майна.

Позивав переконував, що торги проведено з грубим порушенням встановленої процедури, а саме без належного та завчасного повідомлення боржника про їх проведення та без ознайомлення ОСОБА_1 з експертною оцінкою виставленого на торги майна, та яка проведена з порушеннями і заявленими невідповідними характеристиками та не відображала дійсну (ринкову) вартість майна позивача, оскільки його вартість була суттєво занижена, в результаті чого реалізація арештованого майна відбулася за ціною, значно нижчою від ринкової. Внаслідок вказаних дій боржник був позбавлений можливості провести рецензію у встановлений законом строк та зазнав збитків.

Крім того, позивач вказував на те, що фактично квартира АДРЕСА_1 є чотирикімнатною, дворівневою (встановлено сходи на мансарду), з повністю проведеним євроремонтом, обставленими меблями, на що позивачем затрачено значні кошти та зусилля, а тому реалізація квартири позивача за заниженою ціною завдало йому значної шкоди. Сума, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_1 становить 856 682,94 грн, тому у зв`язку з незаконною реалізацією квартири за нижчою ціною в сумі 784 540,00 грн не буде в повній мірі задоволено вимоги іпотекодержателя (ПАТ «УкрСиббанк»), оскільки частина коштів піде на винагороду державного виконавця, та інші виконавчі дії, та призведе до залишку заборгованості перед іпотекодержателем та втратою позивачем коштів, які він витратив на ремонт даної квартири.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати недійсними електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , протокол № 375568 проведення електронних торгів, сформований за результатами даних торгів протокол та акт про проведення електронних торгів.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги щодо продажу квартири АДРЕСА_1 , які проведені ДП «Сетам» 13 грудня 2018 року та за результатами яких було складено протокол № 375568. Визнано недійсним акт про проведення електронних торгів та протокол від 13 грудня 2018 року № 375568 про проведення електронних торгів щодо продажу квартири АДРЕСА_1 , які проведені ДП «Сетам» 13 грудня 2018 року. Стягнуто з Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах електронні торги щодо продажу спірної квартири проведено з порушенням вимог чинного законодавства та з порушенням прав позивача. Зокрема ціна продажу предмета іпотеки з іпотекодавцем (власником) узгоджена не була; оцінка вартості нерухомого майна проведена оцінювачем з порушенням норм чинного законодавства та є такою, що порушує права та інтереси ОСОБА_1 , докази належного повідомлення позивача про оцінку в матеріалах справи відсутні. У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ДП «Сетам» повідомило позивача про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна - квартири, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Крім того, мало місце порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), а саме пункту 3 розділу III, пункту 2 розділу VII, а внаслідок продажу квартири порушено права позивача.

Також суд виходив з того, що організатором проведені електроні торги двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 140,5 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, розмір допоміжних приміщень площею 101,9 кв. м, в тому числі комора - 60,4 кв. м, яка знаходиться на 5 поверсі. Однак, вказана інформація про характеристику квартири виставленої на електронні торги не відповідає дійсності, оскільки відповідно до технічного паспорта виданого Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації 18 серпня 2008 року вищевказана квартира складається з чотирьох житлових кімнат, житлова площа квартири 79,9 кв. м. загальна площа квартири 140,5 кв. м, в тому числі комора 2,3 кв. м, та яка розташована на 6 поверсі. Тобто, фактично предметом електронних торгів була чотирикімнатна квартира з житловою площею 79,9 кв. м, що розташована на 6 поверсі, а реалізовано згідно оскаржуваних електронних торгів було двокімнатну квартиру з житловою площею 38,6 кв. м, та яка розташована на 5 поверсі.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - АТ«Укрсиббанк»), ДП «Сетам» та Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не доведено того, що проведення організатором електронних торгів відбулось з порушеннями вимог Порядку та чинного законодавства на момент проведення спірних електронних торгів, які б могли б вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивача, та слугувати підставою для визнання їх недійсними.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиція інших учасників справи

У червні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд:

- безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції;

- не звернув увагу на те, що порушення вимог законодавства як державним виконавцем так і організатором прилюдних торгів потрібно досліджувати комплексно, оскільки вони є взаємопов`язаними;

- не з`ясував чи була ціна та характеристики майна позивача, що вказані у спірному договорі, визначені у відповідності до вимог закону, та не дослідив надані позивачем до матеріалів справи докази в підтвердження дійсної вартості квартири, недійсності ціни з якою проведені торги та характеристик квартири;

- не надав належної оцінки тому, що державним виконавцем не проводився фізичний опис та огляд майна ОСОБА_1 за його місцезнаходженням, а також тому, що без належного повідомлення про відкриття виконавчого провадження та про оцінку квартири (яка проведена за значно заниженою вартістю від ринкової) виставлено квартиру позивача на електронні торги з невідповідними характеристиками;

- не звернув увагу на те, що організатором торгів ДП «Сетам» не було перевірено повноту заповнення заявки на реалізацію майна та не повідомлено про необхідність усунення недоліків та явної невідповідності характеристики квартири, яка підлягає до реалізації;

- не врахував, що жодного погодження ціни продажу предмета іпотеки, виставленого на електронні торги, іпотекодержателем (ПАТ «УкрСиббанк») з позивачем не було;

- проігнорував те, що ДП «Сетам» належним чином не повідомило позивача про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна - квартири, що належала позивачу на праві приватної власності;

- не звернув увагу на те, що після реалізації предмета іпотеки на спірних торгах за заниженою ціною вимоги іпотекодержателя (ПАТ «УкрСиббанк») задоволено не в повній мірі, і заявник досі є боржником;

- застосовав норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 3-262гс15 та постановах Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі № 903/744/19, від 22 липня 2020 року у справі № 750/2447/18, від 10 березня 2020 року у справі № 927/1184/15, від 19 листопада 2020 року у справі № 522/23179/16-ц, від 11 лютого 2021 року у справі № 761/15797/17.

Разом із касаційною скаргою заявник подав заяву про зупинення дії постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року та клопотання про проведення судового розгляду справи з викликом сторін

У серпні 2021 року ДП «Сетам» та АТ «УкрСиббанк» із застосуванням засобів поштового зв`язку подали до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у якому заявники, не погоджуючись із доводами касаційної скарги, просять залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін.

Також у відзиві АТ «УкрСиббанк» виклало клопотання про закриття касаційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 396 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 29 червня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без руху для усунення недоліків, а саме запропоновано заявнику надати докази доплати судового збору у розмірі 1 536,80 грн.

У липні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема квитанцію від 09 липня 2020 року № 44257 про сплату судового збору у розмірі 1 536,80 грн.

Таким чином недоліки касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано матеріали справи № 344/21689/19 із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області; відмовлено у задоволенні клопотання заявника про зупинення дії постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

11 серпня 2021 року матеріали справи № 344/21689/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, зазначене в пункті 1.4 цього договору, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 140,5 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м.

Відповідно до технічного паспорта, виданого Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації 18 серпня 2008 року вказана квартира складається з чотирьох житлових кімнат, житлова площа квартири 79,9 кв. м загальна площа квартири 140,5 кв. м в тому числі комора 2,3 кв. м, та яка розташована на 6 поверсі.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку квартири від 18 серпня 2008 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 з метою визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для передачі в банківську заставу, вартість об`єкта оцінки (вбудованої на шостому та мансардному поверхах шестиповерхового житлового будинку дворівнева чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 140,5 кв. м, в тому числі: житлова площа 79,9 кв. м, площа кухні 16,4 кв. м) становить 823 780,00 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором, спір між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був предметом судового розгляду, в результаті чого, було ухвалено рішення та видано виконавчий лист від 04 травня 2012 року № 0907/2-283/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 778 625,40 грн, 1 700,00 грн судового збору та 250,00 грн витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Вищевказаний виконавчий лист від 04 травня 2012 року № 0907/2-283/2011 перебував на виконанні у Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (виконавче провадження № 56376264).

11 травня 2018 року головним державним виконавцем Кузиком І. І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 0907/2-283/2011. Стягувачем є ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до вказаного виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 04 травня 2012 року № 0970/2-283/2011 проводилося стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 778 625,40 грн, 1 700,00 грн судового збору та 250,00 грн витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

29 травня 2018 року на адресу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області надійшла заява стягувача про першочергове стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру площею 140,5 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1

30 травня 2018 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Виконавчі дії проведені у присутності понятих: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно супровідного листа від 30 травня 2018 року державним виконавцем направлено копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30 травня 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

13 червня 2018 року Головним державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у відповідності до статті 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з висновком оцінювача про вартість майна від 25 червня 2018 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 з метою визначення ринкової вартості як стартової ціни для продажу на відкритих торгах згідно законодавства, ринкова вартість двокімнатної квартири, загальною площею 140,5 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , становить 1 120 720,00 грн. Оцінювач виходив з достовірності наданих замовником документів про об`єкт оцінки та зібраної в ході виконання оцінки інформації.

13 липня 2018 року головним державним виконавцем складено повідомлення про результати визначення вартості майна.

В подальшому, на підставі заявки державного виконавця на реалізацію описаного й арештованого майна від 10 серпня 2018 року № 41017, 21 серпня 2018 року інформацію про реалізацію вищезазначеного майна опубліковано на сайті ДП «Сетам», номер лоту 299506 за початковою ціною 1 120 720,00 грн, дата проведення аукціону 20 серпня 2018 року.

20 вересня 2018 року торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

02 жовтня 2018 року інформацію про реалізацію вищезазначеного майна опубліковано на сайті ДП «Сетам», номер лоту 306052 за початковою ціною 896 576,00 грн., торги призначено на 01 листопада 2018 року.

Згідно протоколу проведення електронних торгів торги 01 листопада 2018 року не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

13 листопада 2018 року інформацію про реалізацію вищезазначеного майна опубліковано на сайті ДП «Сетам», номер лоту 315193 за початковою ціною 784 504,00 грн, торги призначено на 13 грудня 2018 року.

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 375568 торги відбулися 13 грудня 2018 року. Переможцем став учасник № 3, який придбав майно (вказану квартиру) за ціною 784 540,00 грн.

За результатами торгів було сформовано протокол № 375568 проведення електронних торгів.

З листа ДП «Сетам» від 20 листопада 2018 року, ДП «Сетам» повідомляє Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про відповідні відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота-315193 (уцінено лот № 306052); відомості про предмет іпотеки - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 140,5 кв. м, день та час проведення електронних торгів -13 грудня 2018 року о 09.00 год, початкова ціна продажу майна - 784 504,00 грн).

ДП «Сетам» розміщено публікації про проведення електронних торгів у газетах Галичина № 99-100 (5446-5447) від 22 листопада 2018 року та «Західний кур`єр» від 22 листопада 2018 року.

Відповідно до висновку про оцінку майна від 07 грудня 2018 року, наданого оцінювачем ТОВ «Експрес-Лідер» ОСОБА_10 оціночна вартість об`єкта оцінки становить 1 615 750,00 грн.

22 грудня 2018 року ДП «Сетам» направлено Івано-Франківському міському відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області протокол проведення електронних торгів № 315193 для подальшого складання акту про реалізацію предмета іпотеки.

Зі змісту протоколу проведення електронних торгів від 13 грудня 2018 року № 375568 переможцем торгів є ОСОБА_2 із зазначенням її персональних даних (ідентифікаційного податкового номера та реєстрації місця проживання).

Зазначений протокол містить підписи переможця та організатора та у ньому зазначено, що на рахунок продавця має бути перерахована сума коштів в розмірі 745 278, 80 грн. у строк до 28 грудня 2018 року.

Згідно з довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 22 грудня 2018 року № 02593, виданої ОСОБА_1 , чотирикімнатна квартира має наступні характеристики: станом на 07 грудня 2006 року (момент здійснення реєстрації права власності): загальна площа 140,5 кв. м, житлова площа 38,6 кв. м станом на 22 грудня 2018 року (момент здійснення поточної технічної інвентаризації) загальна площа 139,9 кв. м, житлова площа 79,6 кв. м. Технічні характеристики об`єкта змінились, загальна площа зменшилась на 0,6 кв. м в результаті оздоблювальних робіт, житлова площа збільшилась на 38,6 кв. м в результаті переобладнання комори під житлові кімнати. Згідно архівних даних на квартиру 07 грудня 2006 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності - договір купівлі-продажу від 07 грудня 2006 року.

На підставі листа-звернення представника ОСОБА_1 16 березня 2019 року оцінювачем ОСОБА_11 надано рецензію на звіт про оцінку квартири від 25 червня 2018 року, що належить ОСОБА_1 , у якій наявні та обґрунтовані 29 зауважень до звіту, що був об`єктом рецензування щодо: мети оцінки; виду вартості (бази оцінки); використаних методичних підходів, методів оцінки та наявність обґрунтування їх застосування; величини вартості майна, визначеної у звіті про оцінку майна; складу вихідних даних, копії яких містяться у додатках до звіту про оцінку майна, та інша інформація, використана у звіті про оцінку майна, фотографій об`єкта оцінки та його складових; наявності переліку нормативно-правових актів, використаної літератури та довідкових даних, відповідно до яких проводилась оцінка; наявності аналізу зовнішніх факторів та ринку подібного майна; наявності розрахунків, що відповідають методичним підходам, методам та оціночним процедурам, за допомогою яких отримано висновок про вартість; обґрунтованості зроблених оцінювачем припущень, на підставі яких проводилась оцінка (у разі їх наявності); висновку про вартість та його відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Із загального висновку оцінювача звіт про оцінку квартири від 25 червня 2018 року класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та їх нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Керуючись частиною першою статті 650, частиною першою статті 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України, можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц (провадження № 14-3цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18).

Прилюдні торги можуть бути визнані недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місцепроведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», водночас процедуру підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Порядком.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частиною сьомою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а в разі проведення електронних торгів - також на вебсайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів, та іншу необхідну інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Обов`язок організатора прилюдних торгів друкувати в місцевих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення таких торгів з реалізації предмета іпотеки та письмове сповіщення, в тому числі, іпотекодавця, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна закріплено також у пункті 2 розділу VII Порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Схожих висновків дійшли Верховний Суд України у постановах від 18 листопада 2015 у справі № 6-1884цс15, від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц та Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, відповідачем було здійснено сповіщення про майбутні торги на сайті ДП « Сетам» та в засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки.

20 листопада 2018 року ДП «Сетам» було направлено позивачу повідомлення про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації спірного майна, на що вказує засвідчений витяг з таблиці обліку вихідної кореспонденції (т. 3 а. с. 204), отримання якого представник позивача заперечив. Щодо направлення письмових повідомлень зокрема боржнику на перші та другі торги докази у справі відсутні.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, апеляційний суд правильного виходив із того, що в даній справі неналежне повідомлення саме по собі не є порушенням, яке могло вплинути на результати спірних торгів, оскільки окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, що позивачем не доведено.

Зокрема апеляційний суд обґрунтовано звернув увагу на те, що:

- позивач у цій справі не надав суду доказів про неможливість взяти участь у торгах його безпосередньо, чи будь-якого іншого потенційного покупця, чи про наявність інших обставин, за існування яких, торги б не відбулися чи мали б інший результат;

- позивач був обізнаний, що його майно є предметом іпотеки, на нього судом звернуто стягнення та відкрито виконавче провадження, на зазначене майно накладено арешт та здійснено експертну оцінку цього майна, проте він не надав жодних доказів щодо спроб погашення заборгованості;

- позивач знав як про рішення суду, яке набрало законної сили, так і про відкрите виконавче провадження щодо його виконання. Представник позивача в судовому засіданні не заперечив, що виконавчий лист вдруге пред`явлено до виконання у зв`язку з безрезультатністю попередніх прилюдних торгів. Тому не можна говорити, що позивач взагалі не був обізнаний про існування процедури реалізації.

- Законом України «Про іпотеку» та Порядком № 2831/5 не встановлено обов`язку надсилати такі повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що ДП «Сетам» належним чином не повідомило позивача про день та час проведення електронних торгів щодо квартири, що належала позивачу на праві приватної власності.

Щодо порушення процедури проведення електронних торгів

Згідно з пунктом 3 розділу III Порядку організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для лотів зі стартовою ціною від 1 000 000,01 грн - 30 календарних днів.

Дата початку проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.

Згідно з пунктом 2 розділу Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів.

Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов`язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов`язання. Іпотекодержатель також зобов`язаний сплатити винагороду за організацію та проведення електронних торгів.

За результатами проведення електронних торгів складається протокол, який підписується уповноваженим представником Організатора та покупцем предмета іпотеки. У протоколі, крім інформації, передбаченої пунктом 1 розділу VIII цього Порядку, зазначаються дата видачі/підписання протоколу та початкова ціна предмета іпотеки, встановлена відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку».

Протокол електронних торгів роздруковується переможцем електронних торгів із особистого кабінету, підписується та передається особисто або через представника Організатору або надсилається засобами зв`язку на поштову адресу Організатора. Підписаний протокол повинен надійти до Організатора не пізніше семи робочих днів з дати отримання протоколу переможцем в особистому кабінеті.

Протягом трьох робочих днів після надходження від переможця електронних торгів підписаного протоколу його копія надсилається іпотекодавцю, всім іпотекодержателям та виконавцю.

Організатор протягом трьох днів з дня підписання переможцем протоколу електронних торгів надсилає відповідний протокол виконавцю.

Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про іпотеку» та не пізніше наступного робочого дня надсилає його Організатору.

Протягом п`яти робочих днів з дня надходження від виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки Організатор видає цей акт переможцю електронних торгів (покупцю), нотаріально засвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю.

Зменшення ціни предмета іпотеки на електронних торгах проводиться відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про іпотеку».

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що порушень допущених організатором торгів в процедурі проведення електронних торгів, які б могли стати підставою для визнання їх недійними не встановлено.

Не встановив таких підстав і Верховний Суд, а тому відхиляє відповідні доводи касаційної скарги заявника.

Посилання у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 3-262гс15 та постановах Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі № 903/744/19, від 22 липня 2020 року у справі № 750/2447/18, від 10 березня 2020 року у справі № 927/1184/15, від 19 листопада 2020 року у справі № 522/23179/16-ц, від 11 лютого 2021 року у справі № 761/15797/17, є безпідставними з урахуванням того, що у наведених заявником постановах судів касаційної інстанції та оскаржуваному судовому рішенні суду апеляційної інстанції встановлено різні фактичні обставини справ.

Аргументи касаційної скарги про те, що порушення вимог законодавства як державним виконавцем так і організатором прилюдних торгів потрібно досліджувати комплексно, оскільки вони є взаємопов`язаними, Верховний Суд вважає слушними.

Так, після проведення електронних торгів дії державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження підлягають дослідженню судом в рамках розгляду справи про визнання таких торгів недійсними.

Разом з тим, вказані аргументи не можуть бути самостійною підставою для скасування правильної по суті і законної оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, з огляду на відсутність порушень вимог Порядку та чинного законодавства на момент проведення спірних електронних торгів, які б могли стати підставою для визнання їх недійсними.

Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність ухваленого ним рішення не впливають, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою апеляційним судом, а також пов`язуються з необхідністю встановлення обставин, які, на думку заявника встановлені судом неповно і неправильно, проте встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

При цьому Верховний Суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Щодо клопотання ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про проведення судового розгляду справи з викликом (повідомленням) сторін

Касаційна скарга містить клопотання заявника про проведення судового розгляду справи з викликом сторін.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої статті 402 ЦПК України визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, то підстави для розгляду справи за участю скаржника судом касаційної інстанції відсутні, а тому у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про проведення судового розгляду справи з викликом сторін, необхідно відмовити.

Щодо клопотання АТ «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження

Відповідно до частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, зокрема якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку), а також якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Враховуючи те, що висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду України та Верховного Суду на які посилався представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у касаційній скарзі стосуються схожих правовідносин, але ухвалені у різних фактичних обставинах справи, то клопотання представника АТ «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження на підставі положень частини першої статті 396 ЦПК України задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат

Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, із розподілу судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про проведення судового розгляду справи з викликом сторін відмовити.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження у справі відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак