Справа № 459/1123/21 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/3941/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та ОСОБА_2 , третя особа: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про зняття арешту з майна, у якому просила скасувати арешт, накладений на майно боржника чотирма постановами державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №30311751 з примусового виконання виконавчого листа №1-340 від 23.11.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки, якому належала 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріуса, вона дізналася, що на майно її сина накладено арешт у виконавчому провадженні № 28300665 з виконання виконавчого листа №1-340 від 23.11.2011 року в інтересах ОСОБА_2 , яке на даний час закрито у зв`язку зі смертю боржника (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Знято арешт з майна боржника, накладений чотирма постановами державного виконавця від 12.12.2011 року в межах виконавчого провадження № 30311751 з примусового виконання виконавчого листа № 1-340 від 23.11.2011 року, виданого Червоноградським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 34496, 31 грн. боргу, а також 3449, 63 грн. виконавчого збору та 53, 36 грн. витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 98-100).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить рішення суду змінити на рішення наступного змісту: «Знято арешт з усього майна боржника, у тому числі накладений чотирма постановами державного виконавця від 12.12.2011 р. в межах виконавчого провадження № 30311751 з примусового виконання виконавчого листа № 1-340 від 23.11.2011 р. (вказати чотири види конкретного майна), виданого Червоноградським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 34496, 31 грн. боргу, а також 3449, 63 грн. виконавчого збору та 53, 36 грн. витрат на проведення виконавчих дій», покликаючись на необґрунтованість цього рішення, «так як не були витребувані докази, заявлені в (її) позовній заяві, а також залишились не з`ясовані обставини по справі» (а.с.106-110).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта (позивачки) на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Матеріалами справи стверджується, що в ході розгляду справи судом першої інстанції були зроблені відповідні запити по суті заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до певних структурних підрозділів державної виконавчої служби, а також 02 червня 2021 року та 30 червня 2021 року винесені ухвали про витребування з ВДВС належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження № 30311751 з примусового виконання виконавчого листа №1-340 від 23.11.2011 року, виданогоЧервоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 29-30).

На виконання вищезгаданої ухвали суду від 30 червня 2021 року до суду з Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) надійшло повідомлення від 15.07.2021 року про те, що виконавче провадження № 30311751 знищено, оскільки у відповідності до пункту 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 року № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом«не були витребувані докази, заявлені в (…) позовній заяві, а також залишились не з`ясовані обставини по справі», до уваги прийматися не можуть, оскільки суд не в змозі «витребувати докази», які були складовою частиною виконавчого провадження та які (відповідно) знищено разом з цим виконавчим провадженням.

Як стверджується оскаржуваним рішенням, його резолютивна частина про задоволення позову ОСОБА_1 практично дослівно повторює прохальну частину позовної заяви: доводи апеляційної скарги цієї обставини не оспорюють та не заперечують.

Ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, не наведено «чотири види конкретного майна», про що міститься вимога у апеляційній скарзі.

В той же час, як вбачається з наявної у матеріалах справи Постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.12.2011 року з примусового виконання виконавчого листа №1-340 від 23.11.2011 року, виданогоЧервоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу, цією постановою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с. 72), а не на «чотири види конкретного майна», як про це зазначено у апеляційній скарзі.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої є надуманими та не відповідають матеріалам справи, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 травня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.