Справа № 362/866/22
Провадження № 2/362/1526/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

за участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про зняття арешту нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому зазначив, що у зв`язку з відкриттям спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , при оформленні своїх спадкових прав він дізнався про наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про арешт його майна, який вчинений 01.12.2009 р. за № 9302148 реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова 148/13 від 01.12.2009 р. відділу ДВС Васильківського МРУЮ.

Звернувшись до Васильківського ВДВС він дізнався, що виконавче провадження, на підставі якого накладено вказаний арешт вже знищено, а тому звільнення майна з-під арешту органами ДВС не представляється можливим.

Оскільки позивач не є боржником чи відповідачем у жодному провадженні, до нього відсутні претензії будь-яких третіх осіб, вважає вказаний арешт безпідставним і таким, що порушує його майнові права, а тому просить суд його зняти (скасувати).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_2 , позивач вступив у спадщину, подавши до Васильківської міської державної нотаріальної контори відповідну заяву, на підставі якої була заведена спадкова справа № 5/2020.

Під час оформлення спадщину, позивачем було з`ясовано, що відносно всього його майна наявний арешт.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.02.2022 р., 01.12.2009 р. за № 9302148 реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , підстава обтяження постанова 148/13 від 01.12.2009 р. відділу ДВС Васильківського МРУЮ; обтяжувач відділ державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ.

Звернувшись до Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області з заявою про звільнення майна з-під арешту, ОСОБА_1 отримав листа від 27.10.2021 р., в якому відділ ДВС повідомив, що звільнити майно, на яке було накладено арешт постановою 148/13 від 01.12.2009 р. ДВС Васильківського МРУЮ не має можливості, так як виконавчі документи знищені (за встановленим строком зберігання у три роки). Запропоновано звернутись до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, виконавче провадження було знищено у зв`язку із завершенням виконавчого провадження та закінченням строків зберігання.

Як вбачається з відомостей з автоматизованої системи виконавчих проваджень, відносно ОСОБА_1 було наявне лише одне виконавче провадження №66269825, яке не стосується даного арешту, і яке було закрито у зв`язку з добровільним виконанням, сплатою штрафу, що стверджується наданими позивачем копіями постанови про відкриття виконавчого провадження, копії квитанції та роздруківка з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Відповідно до відомостей з системи «Судова влада України, позивач не є стороною у жодній із судових справ, відтак до нього не пред`являлися позови та він не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Тобто, на даний час відносно ОСОБА_1 не порушувались судові справи та не відкривались виконавчі провадження, відтак відсутні обставини, які б вказували на наявність непогашених боргових зобов`язань, а тому скасування накладеного арешту не призведе до порушення прав чи інтересів будь-яких інших осіб.

При цьому, наявність запису про арешт майна ОСОБА_1 , вчиненого з невідомих для нього причин, порушує його права, як особи, яка планує зареєструвати своє право власності на спадкове майно, яке відразу буде арештованим і позбавить його права вільно володіти та розпоряджатися ним.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За положеннями ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійсненні державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття арешту є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, стягнених з боржника необхідних для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого арешту майна немає, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, арешт майна підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13,76, 81, 89, 259, 263,

265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Зняти (скасувати) арешти з майна ОСОБА_1 , зареєстрований 01.12.2009 р. за № 9302148 реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова 148/13 від 01.12.2009 р. відділу ДВС Васильківського МРУЮ.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М.М. Ковбель