Справа № 591/5498/19
Провадження № 2/591/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулося до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 19 квітня 2019 року позивач та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір 19.04.2019-100001457 (в подальшому - договір), відповідно до п.1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування ним
Звертає увагу суду на те, що даний договір укладений на строк до одного місяця (п.8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п.1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.
Відповідно до п.1.4. договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 02 травня 2019 року та платою за користування Кредитом у розмірі 1400 грн. 00 коп.
19 квітня 2019 року позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером №1024 від 19 квітня 2019 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.
Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.
Сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 14 976 грн. 00 коп. Однак, в цій позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 2500 грн. 00 коп., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому.
Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідача суму боргу 8900 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2019 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 18 грудня 2019 року о 16 год. 10 хв.
18 грудня 2019 року розгляд справи відкладено до 25 лютого 2020 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з перебуванням головуючого судді Грищенко О.В. на лікарняному.
25 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28 травня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду.
28 травня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін у справі протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 07 серпня 2020 року, 13 год. 10 хв.
Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя Грищенко О.В. звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2002 року справу прийнято до провадження суддею Сидоренко А.П., призначено до судового розгляду на 21 жовтня 2020 року, о 16 год. 00 хв.

21 жовтня 2020 року протокольною ухвалою суду за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 07 грудня 2020 року, о 16 год. 00 хв.

04 грудня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Щербак С.В, надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що з позовними вимогами відповідач згоден частково. З огляду на те, що відповідач проставив свій підпис у кредитному договорі від 19 квітня 2019 року та погодився з виданою йому сумою кредиту та відсотків за користування ним, розмір заборгованості в даній частині позову відповідачем не оспорюється.

Проте в частині стягнення на користь позивача штрафу в сумі 2500 грн. відповідач заперечує.

Розмір штрафу, визначений позивачем згідно п. 5.4. Договору таким чином, що його розмір щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума штрафу складає 2500,00 грн., при цьому в розрахунку зазначено про те, що це лише частина штрафу, яку позивач просить стягнути з відповідача, а розмір штрафу за весь період заборгованості складає 14976,00 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування», у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Таким чином, загальний розмір штрафу, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір, встановлений законодавством України, отже не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшим за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Загальний розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача боргу за кредитним договором від 19 квітня 2019 року складає суму основного боргу в розмірі 5000,00 грн, проценти за користування кредитом - 1400,00 грн.

Згідно ч. 2ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» штраф за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не повинен перевищувати 960,00 грн. (5000,00 грн+1400,00 грн.) х 15% : 100%), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Всього з відповідача слід стягнути 7360,00 грн. (а.с.68-69).

07 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 25 лютого 2021 року , надано час позивачу для можливості скористатися правом на подання відповіді на відзив.

11 грудня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що на дані правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування». Відповідальність за договором встановлена в розмірі штрафу, а не пені, тому ч.2 ст. 21 «Про споживче кредитування» в даних правовідносинах не застосовується.

Посилання відповідачем на ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» безпідставне, оскільки кредит за кредитним договором №19.04.2019-100001457 від 19 квітня 2019 року не є споживчим, а відповідальність за договором встановлена в розмірі штрафу, а не пені, тому ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» в даних правовідносинах не застосовується.

Розмір неустойки в два рази менше розміру збитків позивача, тому ч.3 ст.551 ЦК України не підлягає застосуванню. Неустойка в розмірі 12 476,00 грн. не може бути зменшена судом, оскільки вона не заявлялася позивачем до стягнення та не є предметом розгляду.
Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 2500,00 грн. При цьому сума кредиту, яка отримана і не провернута відповідачем, становить 5000,00 грн. З наведеного вбачається, що розмір неустойки вдвічі менший розміру збитків. Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення не всієї неустойки, а лише її частини, яка є вдвічі меншою розміру збитків.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд вирішити спір без врахування відзиву на позовну заяву, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.77-79).

25 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 червня 2021 року, 16 год. 00 хв. в зв`язку з наданням часу для ознайомлення з відповіддю на відзив.
24 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 30 вересня 2021 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача щодо надання часу для подачі додаткових обґрунтувань.
29 вересня 2021 року від представника відповідача надійшов уточнений відзив на позов, в якому зазначає, що визнаючи позовні вимоги частково, відповідач уточнює у додатковому відзиві проте, що позов ним визнається лише в частині суми кредиту, тобто в розмірі 5000, 00 грн.
В частині сплати відсотків за користування кредитом, а також в частині штрафу відповідач позовні вимоги не визнає з таких підстав.
Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 червня 2015 року серія НОМЕР_1 .
В період часу з 17 березня 2014 року ОСОБА_2 призваний Сумським об`єднаним військкоматом за призовом під час мобілізації з 25 березня 2014 року до моменту оголошення демобілізації. Відповідно до наказу командира військової частини від 29 серпня 2014 року № 124 був відряджений в безпосереднє підпорядкування керівнику АТО в Донецькій та Луганській області для участі в антитерористичній операції.
В період часу з 11 липня 2016 року по 11 жовтня 2016 року, з 24 жовтня 2016 року по 04 січня 2017 року, з 04 січня 2017 року по 22 червня 2017 року, з 01 листопада 2017 року по 26 листопада 2017 року, з 30 листопада 2011року по 03 січня 2018 року, з 25 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року відповідач безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що вбачається з довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 18 січня 2019 року № 56, виданої військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України.
Крім того, в період часу з 30 квітня 2018 року по 27 червня 2018 року відповідач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що видно з довідки від 18 січня 2019 року № 56/1, виданої військовою частиною Міністерства оборони України.
Відповідно до контракту про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 07 серпні 2019 року, укладеного відповідачем з Міністерством оборони України, відповідач проходив військову службу з 07 серпня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначене вбачається і з військового квитка ОСОБА_2 , де зазначено, що відповідач з 07 серпня 2019 року на підставі контракту прийнятий на військову службу та з 07 лютого 2020 року демобілізований в запас на підставі наказу від 07 лютого 2020 року у зв`язку із закінченням контракту.
Відповідно до зазначеного, відповідач в силу пільг, що передбачені Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», звільнений від сплати відсотків за кредитами, а також штрафів.
За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає лише тіло кредиту, тобто 5000 грн., яка й визнається відповідачем.
Просить задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача 5000 грн. за кредитним договором № 10.04.2019-100001457 від 19 квітня 2019 року (а.с. 121-122)
30 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 22 грудня 2021 року, 16 год. 20 хв. за клопотанням представника позивача.
11 жовтня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не підтверджено військову службу протягом строку дії кредитного договору №19.04.2019-100001457 від 19 квітня 2019 року (а.с.156-159).
22 грудня 2021 року розгляд справи відкладено до 09 березня 2022 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. у розгляді справи №591/3620/18, провадження №2/591/38/21.
Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 05 липня 2022 року, 16 год. 00 хв.
05 липня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 27 вересня 2022 року, 16 год. 20 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення.
В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково та вважає, що з відповідача підлягає стягнення сума щодо тіла кредиту.
Представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що 19 квітня 2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 19.04.2019-100001457, за умовами якого кредитор зобов`язується надати кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. строком користування кредитом - 14 календарних днів з дати надання кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02 травня 2019 року включно та процентами у розмірі 1400 грн. 00 коп. (а.с. 7-8).
У пункті 1.3. кредитного договору сторони передбачили, що кредит не є споживчим, а сам договір не є договором про надання споживчого кредиту

Відповідно до п.п.4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 02 травня2019 року; проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.

Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, сума штрафу становить 14976 грн. 00 коп. (а.с. 6).

Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на подачу позову утворилась заборгованість за кредитним договором, яку просить стягнути позивач, в загальній сумі 8900, 00 грн. (сума кредиту 5000 грн. 00 коп.+1400 грн. 00 коп. відсотки, +2500 грн. 00 коп. штраф)

Відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, що видане ІНФОРМАЦІЯ_3 серія НОМЕР_1 (а.с. 123).

З довідки військової частини польової пошти НОМЕР_3 від 23 вересня 2014 року слідує, що ОСОБА_2 згідно Указу Президента України від 17 березня 2014 року за № 303/2014 призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 25 березня 2014 року. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 25 березня 2014 року за № 61 він зарахований до списків частини. Термін перебування на військовій службі до моменту оголошення демобілізації в країні.
Відповідно до наказу командира військової частини від 29 серпня 2014 року № 124 був відряджений в безпосереднє підпорядкування керівнику АТО в Донецькій та Луганській області для участі в антитерористичній операції, де виконує службові (бойові) завдання (а.с.126).
В період часу з 11 липня 2016 року по 11 жовтня 2016 року, з 24 жовтня 2016 року по 04 січня 2017 року, з 04 січня 2017 року по 22 червня 2017 року, з 01 листопада 2017 року по 26 листопада 2017 року, з 30 листопада 2011 року по 03 січня 2018 року, з 25 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року відповідач безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що вбачається з довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 18 січня 2019 року № 56, виданої військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України (а.с.127).
З довідки військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 18 січня 2019 року №56/1 вбачається, що ОСОБА_2 в період часу з 30 квітня 2018 року по 27 червня 2018 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с. 128).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14 серпня 2018 року №211 м. Новгород-Волинський, ОСОБА_2 з 14 серпня 2018 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 15 серпня 2018 року і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 129).

З довідки військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 18 вересня 2018 року № 2667, яка видана ОСОБА_2 вбачається, що період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з 11 липня 2016 року по 14 серпня 2018 року зараховується до страхового стажу, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачено в повному обсязі (а.с.130).

Відповідно до Контракту про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 07 серпні 2019 року, укладеного відповідачем з Міністерством оборони України, ОСОБА_2 проходив військову службу з 07 серпня 2019 року строком на шість місяців (а.с.131).
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 07 серпня 2019 року №184 м. Житомир, старшого солдата запасу ОСОБА_2 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначеного наказом командира НОМЕР_6 окремої десантно-штурмової бригади (по особовому складу) від 07 серпня 2019 року № 71-РС на посаду водія десантно-штурмового взводу 5 десантно-штурмової роби 2 десантно-штурмового батальйону, з 07 серпня 2019 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Вважається таким, що 07 серпня 2019 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків (а.с.133).

08 серпня 2019 року військовою частиною НОМЕР_5 ОСОБА_2 видано довідку №2341 про те, що він з 07 серпня 2019 року по теперішній час перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_5 (а.с.134).

З копії військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 вбачається, що відповідач з 07 серпня 2019 року на підставі контракту прийнятий на військову службу та з 07 лютого 2020 року демобілізований в запас на підставі наказу від 07 лютого 2020 року у зв`язку із закінченням контракту (а.с. 124-125).

З копії витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) Міністерства оборони України від 07 лютого 2020 року №26 вбачається, що старшого солдата ОСОБА_2 водія десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону звільненого наказом командира НОМЕР_6 окремої десантно-штурмової бригади (по особовому складу) від 06 лютого 2020 року № 12-РС з військової служби у запас відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом 2 підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 132).

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи.

Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» (підпункт третій пункту 4 розділу І; далі - Закон № 1275-VII) статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

В Прикінцевих положеннях Закону № 1275-VII є пряма вказівка про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Відповідно до частини другої статті 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано відповідальність за порушення грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.
Передбачені за кредитним договором проценти не є штрафними санкціями, оскільки є платою за користування кредитними коштами, проте нарахування процентів збільшує суму грошового зобов`язання, яке підлягає погашенню та на яке, у разі його невиконання, нараховуються штрафні санкції. Тому зупинення нарахування процентів також призведе до зменшення розміру можливої відповідальності особи, що відповідає змісту статті 5 ЦК України.
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначив про можливість надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Положеннями пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було пом`якшено тягар грошової відповідальності, який покладався на військовослужбовців-позичальників за договорами кредиту, а Закон № 1275-VII містить чітку вказівку про надання певним нормам зворотної дії в часі.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судому постанові від 23 травня 2018 року у справі № 619/1192/16-ц (провадження № 61-12795св18).
Таким чином, відносно відповідача, який з 25 березня 2014 року був призваний на військову службу під час мобілізації, особливий період діє з вказаного часу і продовжує діяти на момент розгляду цієї справи, тому для відповідача діє передбачена п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заборона нараховувати позивачу проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції за невиконання кредитних зобов`язань.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, що надана в якості доказу позивачем (а.с.6), відповідачу за кредитним договором №19.04.2019-100001457 від 19 квітня 2019 року, строк дії якого до 02 травня 2019 року, нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 1400 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 2500 грн. 00 коп.
Однак зазначене не відповідає положенням п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Прикінцевим положенням Закону № 1275-VII, оскільки згідно наданої суду копії військового квитка, момент призову ОСОБА_2 під час мобілізації 25 березня 2014 року (а.с. 124), а тому саме в цього періоду не підлягають нарахуванню позивачу штрафні санкції та проценти.
На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає частковому захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 5000 грн. 00 коп.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1075 грн. 76 коп. (1921 грн. 00 коп. х 56%).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором в сумі 5000 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1075 грн.76 коп.

В іншій частині позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повне судове рішення виготовлене 04 жовтня 2022 року.

Суддя А.П. Сидоренко