Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина, що складається із:

-земельної ділянки площею 4,634 га, кадастровий номер :02:022:0322, яка розташована на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акту серії IV-ДП № 118418 від 03.01.2003 року.

За життя мати позивача ОСОБА_2 залишила заповіт від 16 грудня 2016 року, в якому вказала її та її брата ОСОБА_3 як спадкоємців всього свого майна.

У встановлений законодавством строк, позивач звернулася до Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа та отримано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки площею 4.634 га та Ѕ частину права на пайовий фонд майна КДСП ім. Чкалова с. Приют.

В подальшому, 02 липня 2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину мною було отримано державний акт серії ДІЇ № 079260, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2.3171 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_3 , який після смерті матері її майно не успадковував, свідоцтво про право на спадщину не отримував. Після його смерті, спадкоємці спадщину не приймали.

Отже, після смерті матері, у зв`язку із неприйняттям спадщини іншим спадкоємцем, позивач має право на спадкування за законом іншої Ѕ частини земельної ділянки.

Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що на частину спадкового майна видано правовстановлюючий документ, а саме державний акт.

Позивач вважає, що має право спадкувати земельну ділянку, яка належала її матері ОСОБА_2 , оскільки відповідно є єдиною спадкоємицею за заповітом та за законом, однак через отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, відсутня можливість отримання свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна.

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 079260, виданий 02 липня 2004 року та визнати за нею по праву спадкування після ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку площею 4,634 га, кадастровий номер :02:022:0322.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Земельна ділянка площею 4,634 га, кадастровий номер :02:022:0322, яка розташована на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала ОСОБА_2 на підставі державного акту серії IV-ДП № 118418 від 03.01.2003 року (а. с. 67).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 25 лютого 1992 року, посвідченого секретарем виконкому Приютської сільської ради, ОСОБА_2 заповіла позивачеві та ОСОБА_3 все своє майно в рівних частках (а. с. 64).

11 листопада 2003 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки площею 4.634 га та Ѕ частину права на пайовий фонд майна КДСП ім. Чкалова с. Приют (а. с. 10).

02 липня 2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину позивачем було отримано державний акт серії ДП № 079260, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2.3171 га (а. с. 11).

Інший спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 12).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 її майно ОСОБА_3 не успадковував, свідоцтво про право на спадщину не отримував. Після його смерті, спадкоємці спадщину не приймали (а. с. 59-68).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач має право спадкувати земельну ділянку, яка належала її матері ОСОБА_2 , оскільки відповідно є єдиною спадкоємицею за заповітом та за законом, однак через отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, відсутня можливість отримання свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна.

Позивач прийняла спадщину, однак існують перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із чим суд вважає обґрунтованими позовні вимоги та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 079260, виданий 02 липня 2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2003 року ВАР 525313, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 34, який посвідчує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2.3171 га, кадастровий номер :01:001:0006, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , по праву спадкування після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-земельну ділянку площею 4.634 га, кадастровий номер :02:022:0322, яка розташована на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук