Справа № 754/5485/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Яворського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про відвід судді Лісовської О.В. та секретарю судового засідання Грей О.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про стягнення заробітної плати.

06.10.2022 року до суду надійшла заява представника відповідача Яворського В.І. про відвід судді Лісовської О.В. та секретаря судового засідання Грей О.П. у вищевказаній цивільній справі. Заява мотивована тим, що відповідачем було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі електронною поштою. У зв`язку із неотриманням копії позову з додатками представником відповідача було надіслано на адресу суду клопотання про направлення вказаних матеріалів для ознайомлення та відкласти розгляд справи. Незважаючи на дане клопотання, суддею у судовому засіданні 15.09.2022 року було постановлено ухвалу про витребування доказів у справі, що свідчить про те, що клопотання сторони відповідача про відкладення було судом проігноровано. Також представник вказує, що суддею вже розглядалася справа між даними сторонами і було прийнято судове рішення про задоволення позову. Дані обставини вказують на певну особисту зацікавленість судді у результаті розгляду справи на користь позивачки і обґрунтовано викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Крім того, при ознайомленні із матеріалами справи стороною відповідача було встановлено порушення секретарем судового засідання вимог Інструкції з діловодства при оформленні справи. На підставі викладеного представник відповідача заявляє судді та секретарю судового засідання відвід у даній справі.

Зваживши доводи заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про стягнення заробітної плати.

06.10.2022 року до суду надійшла заява представника відповідача про відвід судді Лісовської О.В. та секретаря судового засідання Грей О.П. з підстав, викладених у ній.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з поданої заяви про відвід, вона надійшла до суду 06.10.2022 року, судове засідання у даній справі призначено на 06 жовтня 2022 року, тобто заява подана пізніше, ніж за 3 дні до судового засідання.

Що стосується обґрунтованості заяви про відвід, то слід зазначити, що наведені представником відповідача підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження, не відповідають дійсності.

Так, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2022 року відкрито провадження у даній справі.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано судом відповідачу електронною поштою, зважаючи на те, що з 15.07.2022 року направлення поштової кореспонденції у суді припинено.

02.09.2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача для ознайомлення та підготовки відзиву на позов.

Вказане клопотання було отримано суддею 12.09.2022 року у зв`язку із перебуванням судді до 12.09.2022 року у щорічній відпустці.

У судовому засіданні 15.09.2022 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи було задоволено, а також розглянуто та частково задоволено клопотання позивачки про витребування доказів.

16.09.2022 року матеріали позовної заяви та додатків до неї було відскановано та прикріплено до справи в електронному вигляді, тим самим надано доступ представнику відповідача до електронної справи № 754/5485/22.

Наведене свідчить про те, що судом у визначеному законом порядку розглянуто клопотання представника відповідача, задоволено та надано доступ до електронної справи для ознайомлення та підготовки відзиву у справі.

Що стосується тверджень про те, що судом вже розглядалася справа між тими ж сторонами і було задоволено позов ОСОБА_1 , що свідчить про зацікавленість судді у розгляді і даної справи, то слід зазначити, що вказані обставини жодним чином не свідчать про зацікавленість судді, оскільки розподіл справи у суді здійснюється автоматизованою системою, що підтверджується відповідним протоколом, а розгляд справи суддею здійснюється виключно відповідно до вимог діючого законодавства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Слід зазначити, що вказані вище принципи дотримуються суддею, у тому числі і при розгляді даної цивільної справи, жодних порушень діючого процесуального законодавства допущено не було, розгляд клопотань було здійснено у строки та у порядку, визначеному цивільно-процесуальним законодавством, а тому доводи представника відповідача, наведені у заяві про відвід, є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Що стосується відводу секретарю, то слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 38 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу.

Як підстави для відводу секретаря представник відповідача зазначає неналежне оформлення матеріалів цивільної справи.

Але при цьому слід зазначити, що матеріали справи оформлені відповідно до вимог діючого законодавства, а тому твердження представника відповідача безпідставні.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви, а тому про необхідність відмовити в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача Яворському В.І. у задоволенні заяви про відвід судді Лісовської О.В. та секретаря судового засідання Грей О.П.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 07 жовтня 2022 року.

Суддя О.В.Лісовська