Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1651/22

24 жовтня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.

при секретарі судового засідання: Нагорняк Г.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

за участі позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позивач посилається на те, що вони з відповідачем по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 12.11.2015 року розірвано згідно рішення суду. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Також дитина хворіє і має ІІ групу інвалідності. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Її коштів не вистачає на утримання дитини та забезпечення її всім необхідним. В даний час вона хворіє, після важкої ДТП і не має змоги працювати. Тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач фізично здорова, працездатна людина, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково. Суду пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. В шлюбі в них народилося двоє дітей. Син ОСОБА_3 06.10.2012 року є неповнолітнім, проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Старший син залишився проживати з батьком та знаходиться на його утриманні. Син ОСОБА_3 є дитиною інвалідом та потребує коштів на його утримання. Її коштів не вистачає на утримання дитини та забезпечення її всім необхідним. За станом свого здоров`я вона не має можливості працювати, отримувати додаткові кошти. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій в зменшеному вигляді в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що після розірванян шлюбу з позивачкою, син ОСОБА_3 залишився проживати з позивачкою, а син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишився проживати з ним та перебував на його утриманні та вихованні. В даний час він працює робітником в відділі освіти Надвірнянської РДА, його дохід в місяць складає 5200,00 грн. За домовленістю між ним з позивачем він погодився сплачував аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно.

Вказані обставини сторонами визнаються, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією рішення Надвірнянського районного суду від 12.11.2015 року (а.с.8).

Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

З корінця медичного висновку №69 від 16.07.2021 року встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дитиною з інвалідністю (а.с. 9).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду.

З`ясував думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітньої дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, земельної ділянки у власності немає, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини з інвалідністю, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є молодою, фізично здоровою, офіційно працевлаштований, має на утриманні інших утриманців, зокрема неповнолітню дитину сторін ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, стронами не надано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати спільну дитину, суд вважає об`єктивним і справедливим розмір аліментів на утримання дитини в сумі 1500,00 гривень щомісячно, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 20.09.2022 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. задовольнити частково.

Стягувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот ) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20.09.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Вступна та резолютивна частини рішення суду постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24.10.2022.

Повний текст рішення суду складений 27.10.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживаюа за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , 0а (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ),

Суддя Р.С.Солодовніков