Справа № 674/373/21
Провадження № 2/674/47/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю. Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати недійсним правочин про відступлення права вимоги, укладений 25.09.2020 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» №GL3N218881 у частині, що стосується відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/28521/3/22142 від 27.08.2008, що зазначено в п. 764 Додатку №1 до Договору зі змінами та доповненнями з моменту його укладення, а також закінчити виконавче провадження та повернути стягнуті Державною виконавчою службою з ОСОБА_1 кошти.

В обґрунтування позовних позивач посилається на те, що 27.08.2008 уклав із ПАТ «Ерсте банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» кредитний договір №014/28521/3/22142 на отримання кредитних коштів в сумі 34 000 дол. США. 30.05.2011 Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення про стягнення з позивача заборгованості за даним договором в сумі 48083, 49 дол. США. та відкрито виконавче провадження. 25.09.2020 ПАТ «Фідобанк» уклав з ТОВ «Спектрум Ессетс» договір про відступлення права вимоги, який фактично є договором факторингу, зокрема, відповідач купив під час аукціону ряд кредитів на загальну суму 52 млн. гривень, однак відсутня інформацію про суму боргу, ціну, за яку заявник придбав борг по кредиту ОСОБА_1 .. У рішенні суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості сума становить 48083, 49 дол. США, однак у п. 764 додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги зазначено, що борг ОСОБА_1 становить 1177177 дол. США, що не відповідає ні сумі боргу ні дійсності, та не є тим кредитним договором, який позивач уклав у 2008 році, що є підставою для визнання Договору про відступлення прави вимоги недійсним.

Також, зазначає, що в порушення вимог ЦК України, Закону України «Про фінансові послуги» ТОВ «Спектрум Ессетс» не є фінансовою установою, яка включена до Державного реєстру фінансових установ та не має ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій, яким є кредитний договір ОСОБА_1 , отже не має права бути суб`єктом договору факторингу, яким по суті є оспорюваний правочин про відступлення права вимоги.

Ухвалою судді Шклярука В.М. від 30.03.2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шафікової Ю.Е. від 07.02.2022 справу прийнято до свого провадження у зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату суду з виходом у відставку.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач - ТОВ «Спектрум Ессетс» надіслав до суду відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач безпідставно наголошує, що сума валюти Договору про відступлення права вимоги є дол. США, адже в п. 764 додатку №1 до Договору, код валюти за кредитним договором ОСОБА_1 є еквівалент у гривні, та становить 1 177 177,57 грн. Також, вказує, що спірний договір про відступлення права вимоги не є договором факторингу та укладався згідно з вимогами ст.ст. 6, 512-519, 627, 632, 656 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За результатами аукціону з продажу активів банку, що ліквідується, оформлених протоколом електронного аукціону, відповідач придбав право вимоги за кредитним договором позивача. Нормативні акти, що регулюють процедуру ліквідації банку допускають продаж майна банку шляхом відступлення права вимоги за кредитними договорами на конкурсних засадах з будь-якими суб`єктами, в тому числі, без статусу банку або фінансової установи. На підставі спірного договору, ТОВ «Спектрум Ессетс» не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника ОСОБА_1 , а лише має право вимагати виконання зобов`язання у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення договору, без можливості нарахування додаткових процентів та неустойки. Крім того, вказує, що за змістом спірного Договору ТОВ «Спектрум Ессетс» не отримує плату за користування грошовим коштами, тобто має місце цесія або договір купівлі продажу права грошової вимоги (ст.656 ЦК України).

Відповідач ПАТ «Фідобанк» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись не те, що оспорюваний правочин не є договором факторингу, та навів висновки, викладені у постанові ВП ВС по справі №906/1174/18, де вказано, якщо предметом договору є відступлення права вимоги, за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір про відступлення права вимоги договором факторингу. Актив у вигляді права вимоги за кредитним договором із відповідною інформацією про забезпечення у відповідності до ч.2 ст.50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягав включенню до складу ліквідаційної маси Банку та реалізований на відкритих торгах, переможцем яких став ТОВ «Спектрум Ессетс» за договором відчуження майнового права.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. У поданій 07.10.2022 заяві, позивач просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав.

Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, причин неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 27.08.2008 уклав з ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», кредитний договір №014/28521/3/22142 на суму 34 000 дол. США та у зв`язку із невиконанням вказаного Договору, рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області по справі №2-285/11 ухвалено стягнути з позивача заборгованість на загальну суму 48083, 49 дол. США, що в перерахунку а національну валюту становить 381 782,91 грн.

Означене рішення позивачем не виконано та перебуває на примусовому виконанні у Дунаєвецькому районному відділі ДВС ВП №49062239, вказані обставини сторонами не заперечуються.

25.09.2020 між ПАТ «Фідобанк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанку» та ТОВ «Спектрум Ессетс», укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги під №GL3N218881 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом електронного аукціону, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюк Л.В. за реєстровим номером №1218.

Пунктом 1 Договору визначено, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорам (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру і Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договором.

За змістом п.2 Договору, передбачено, що за цим Договором новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно п. 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, тощо.

Положеннями ч. 4 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти в сумі 52 589 658,70 грн. Ціна Договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п. 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону). Переможцем яких став Новий кредитор.

Відповідно до відомостей, зазначених в п. 764 Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 25.09.2020 року №GL3N218881, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 №014/28521/3/22142 станом на 25.09.2020 на загальну суму 1 177 177,57 в гривневому еквіваленті.

Позивач не є стороною спірного договору, проте вважає його недійсним, тому предметом доказування є факт порушення цивільних прав та інтересів позивача.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частин першої, другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Частиною першої статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності правочину і згідно якої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Вважаючи спірний договір про відступлення права вимоги таким, що підпадає під ознаки договору факторингу, та таким, що є недійсним в силу вимог ст. 203 ЦК України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як встановлено судом, ТОВ «Спектрум Ессетс» через відкритий аукціон, за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, діючого від імені ПАТ «Фідобанк», що перебуває на стадії ліквідації, придбав право майнової вимоги за кредитним договором № 014/28521/3/22142 , укладеним між банком і боржником (позивачем), що підтверджено договором про відступлення права вимоги №GL3N218881.

Майно (активи) банку може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках) (частина шоста статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

У відповідності до частини першої та другої розділу VI Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 388 від 24 березня 2016 року (далі - Положення), на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися наступні види активів /майна/ банку, що ліквідується: основні засоби, майно банку в вигляді цілісного майнового комплексу, майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження, дебіторська заборгованість, права вимоги.

Водночас, Положення, не вимагає проведення аукціону безпосередньо між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок.

Так, із моменту набрання чинності рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21 листопада 2016 року № 2526 у пункті 5.11 главі розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, виключено слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)».

Отже, придбавати право вимоги за кредитними договорами за результатами проведення аукціону мають право не тільки банки та небанківські фінансові установи, а й інші юридичні особи, які не віднесені до банків та небанківських фінансових установ, якою є відповідач ТОВ «Спектрум Ессетс», що є належним суб`єктом оспорюваного правочину.

Щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень законодавства, які регулюють договір факторингу або договір про відступлення права вимоги (цесії) суд приходить до таких висновків.

За змістом п.1 ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Таким чином, у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

У статті 350 Господарського кодексу України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Щодо розмежування договорів відступлення права вимоги та факторингу за метою їх укладення слід враховувати, що згідно з п.5 ч.1ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

У розумінні п.11 ч.1ст.4 вказаного закону факторинг є фінансовою послугою.

З аналізу вищевказаного законодавства вбачається, що метою укладення договору про відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права, тоді як метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Якщо право вимоги відступається без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України).

Таким чином, характерними ознаками договору факторингу є те, що: йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; відступлення права вимоги за таким договором може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись: у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо.

Правочин, який не відповідає зазначеним ознакам, не є договором факторингу, а є правочином з відступлення права вимоги (цесії).

За таких обставин, зважаючи на положення діючого законодавства, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «Спектрум Ессетс» мало право, як юридична особа, брати участь в електронних торгах із продажу права вимоги за кредитним договором позивача, метою укладення договору про відступлення права вимоги №GL3N218881 не є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника, спірний договір відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та є договором про відступлення права вимоги, а не договором факторингу, а отже, відсутні підстави, для визнання його недійсним.

Крім того, позивачем не доведено, що його право або цивільний інтерес (як особи, яка не є стороною вказаного правочину) порушено фактом вчинення оспорюваного правочину, оскільки визнання судом договору про відступлення права вимоги за кредитним договором недійсним не є тим правовим засобом, що ефективно міг би захистити цивільний інтерес позивача.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Позивач не погоджується із сумою заборгованості, яку вказано у п. 764 Додатку №1 Договору про відступлення права вимоги, проте сам по собі факт укладення оспорюваного договору, не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який вказано у спірному договорі у ході його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів по основному зобов`язанню (кредитному договору). Таке посилання не є нормою матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 161/5127/17-ц (провадження № 61-17635св18).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання недійсним в частині, укладеного 25.09.2020 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» договору про відступлення права вимоги №GL3N218881.

Крім того, суд не вправі перебирати на себе повноваження та функції державного виконавця в процесі виконання судових рішень, та не може приймати замість останнього, рішення про наявність чи відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, або давати вказівки про те, яке рішення державному виконавцю необхідно прийняти, тому вирішення заявленої вимоги позивача про закінчення виконавчого провадження та повернення позивачу стягнутих коштів не належить до компетенції суду та не може бути вирішено в межах позовного провадження.

Таким чином, вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, даний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 1077, 1079 ЦК України -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" про визнання правочину недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" (місцезнаходження: 01021, м. Київ вул. Кловський Узвіз, буд.7 поверх5, );

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Фідобанк"(місцезнаходження: 01601, м. Київ вул. Велика Васильківська,10, ).

Повний текст рішення складено до 31 жовтня 2022 року включно.

Суддя Ю. Е. Шафікова