Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1126/21

12 травня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: - Грещука Р.П.,

секретаря: - Нагорняк Г.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва О.Л. відкрито виконавче провадження №65244931 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Хара Н.С. №4208 від 05.02.2021 року про звернення стягнення заборгованості. Вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМ України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що вказані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису не могли бути дотримані нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису, оскільки, стягнення заборгованості проводиться відповідно до умов кредитного договору, однак, кредитний договір між ТОВ «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» та нею ніколи не укладався. Звертає увагу на те, що ТОВ «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» не було направлено їй жодних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того, згідно чинного законодавства стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів можливе виключно щодо нотаріально посвідчених договорів, однак позивач не укладав жодних нотаріально посвідчених кредитних договорів з відповідачем або будь-якими юридичними особами.

Просить суд, визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. №4208 від 05.02.2021 року про стягнення заборгованості з неї таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить вирішити питання про судові витрати.

15.06.2021 року від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» поступив відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому останній просив в задоволенні позову відмовити. Зазначає, 22.12.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІІНАНС» та позивачем укладено кредитний договір №МФ-924, відповідно до якого остання отримала кошти в розмірі 20000 грн. Зазначає, що у зв`язку з невиконанням позивачем ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилася кредитна заборгованість. Вказує на те, що 01.11.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення права вимоги №1 на підставі якого відповідно до реєстру №8 від 15.04.2019 року відбулося відступлення права вимоги по договору №МФ-924 від 22.12.2018 року. На підставі вищезазначеного договору 08.12.2020 року позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» належним чином та у відповідності до норм законодавства повідомило ОСОБА_1 про наявну заборгованість та про необхідність у її оплаті, направивши на її адресу вимогу, а сам виконавчий напис вчинено з дотриманням вищенаведених норм. Щодо заявлених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., то на їхню думку така сума не співмірна зі складністю справи та сумою, яка стягувалася з позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

06.07.2021 року від позивача ОСОБА_1 поступили додаткові пояснення по даній справі, в яких остання звертає увагу на те, що кредитний договір не посвідчений нотаріально. Вказує на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі частині стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Крім того, просить застосувати правову позицію Об`єднаної Палати КЦС від 27.03.2019 року у справі №161/11180/13-ц щодо стягнення в її користь судових витрат.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, натомість від неї поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в судове засідання також не прибув, однак у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Відмовити в задоволенні позову та зменшити заявлені витрати на підготовку справи до розгляду.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. в судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що 22.12.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та позивачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №МФ-924, згідно якого остання отримала кошти в розмірі 20000 грн. (а.с.55, 76).

З`ясовано також, що 01.11.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір №1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до умов якого останній набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», в тому числі і до позивача ОСОБА_1 за кредитним договором №МФ-924 від 22.12.2018 року (а.с.56-60).

Як вбачається з матеріалів долучених представником відповідача до відзиву, ними 30.11.2020 року за вих. №393 направлялася претензія позивачу ОСОБА_1 про виконання зобов`язання згідно кредитного договору №МФ-924 від 22.12.2018 року, однак останніми не надано підтвердження про її вручення (а.с.61-65).

05.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено оскаржуваний нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №4208 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за період з 29.12.2018 року по 30.11.2020 року в загальній сумі 39320 грн. та 500 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с.75).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва О.Л. за №65244931 від 21.04.2021 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про звернення стягнення за кредитним договором №МФ-924 від 22.12.2018 року в сумі 39820 грн., а постановою від24.04.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.7, 32).

Пунктом 2.3 гл. 16 Порядку визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05 липня 2017р. у справі №6-887цс17, з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Окрім того, 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Як випливає із виконавчого напису від 21.01.2020 р. №1397 він вчинений на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Якраз цей пункт 2 був внесений в Перелік згідно з постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Оскільки рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14 станом на 21.01.2020 року набрало законної сили то п. 2 Переліку визнаний недійним в судовому порядку та не підлягає до застосування.

Частина 1. Ст. 370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Також нотаріусом не враховано, що відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до Постанови ВП ВС від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 р., а тому не підлягає виконанню.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, як свідчать обставини справи, оспорюваний виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Позивачем на підтвердження надання їй правничої допомоги долучено копію договору №12/05 про надання юридичних послуг від 12.05.2021 року, копію акту приймання-передачі надання послуг №1 від 19.05.2021 року, прибутковий касовий ордер №72 від 19.05.2021 року на суму 5000 грн. та копію диплома спеціаліста, який надавав юридичні послуги (а.с. 15-19).

З наданих документів вбачається, що правнича допомога позивачу була надана ОСОБА_2 , який не є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При цьому, положення ст. 137 ЦПК України чітко визначають, що такі витрати несуть сторони, якщо вони пов`язані з правничою допомогою саме адвоката.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, керуючисьст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 05.02.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №4208 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 39820 гривень за кредитним договором № МФ-924 від 22.12.2018 року, укладеним з первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на загальну суму 39820 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять) гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» (), юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. С. Стрільців, 77 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплаченого судового збору.

В решта вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 20.05.2022 року.