Справа № 342/599/22
Провадження № 2/342/414/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Вань Ірина Радиславівна, до Городенківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Вань І.Р., звернулися до суду з позовом до Городенківської міської ради та просять: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дочками та матір`ю; визнати за позивачами право власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивачів ОСОБА_5 , яка згідно заповітного розпорядження від 08.10.2020 заповіла їм по Ѕ належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що находиться по АДРЕСА_1 . Після смерті матері позивачі звернулися до приватного нотаріуса Стефурак Н.Я. з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті їхньої матері ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин спадкодавця та спадкоємців.

Невідповідність прізвища матері у документах зумовлена тим, що при видачі паспорта нового зразка спадкодавиці було записане прізвище « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ». Спадкодавець за життя цьому значення не надавала, її чоловіку також записали прізвище « ОСОБА_6 ». У зв`язку із реєстрацією 12.09.1971 шлюбу із ОСОБА_8 , 1943 року народження, ОСОБА_9 було присвоєне прізвище « ОСОБА_7 ». За час шлюбу у подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У свідоцтвах про народження дітей дані про батьків, зокрема, прізвище батьків і прізвище дітей зазначене « ОСОБА_7 ».

Представник позивачів зазначила, що відсутність належних доказів родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_5 та позивачами є перешкодою у реалізації їх права на спадщину.

Крім того, із копії погосподарської книги на домоволодіння вбачається, що спадкове господарство відноситься до суспільно-робітничої групи - колгоспна. Отже, до спадкової маси не входить будинок в цілому, бо станом на 15.04.1991 у цьому господарстві також проживали позивачі, їх померлі батьки та брат ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Всі вони мали частки у даному господарстві. Однак, державним нотаріусом цього не було враховано та видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_13 на ціле домоволодіння.

Вважає, що для правильного вирішення даної справи слід встановити факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем, що є необхідним для оформлення їх спадкових прав; визначення спадкової маси (будинок в цілому чи його частка); визначення часток у дворі членів господарства, у випадку, якщо дане господарство відносилось до групи - колгоспний двір, як це випливає із копії погосподарської книги на домоволодіння.

Ухвалою суду від 15.07.2022 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.09.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.10.2022, однак розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою представника позивачів на 17.10.2022.

Учасники справи у судове засідання 17.10.2022 не з`явилися.

Представник позивачів адвокат Вань І.Р. 17.10.2022 надіслала до суду заяву та просить справу розглянути за наявними письмовими документами. У даній заяві покликається на те, що позивачам перешкодою у оформленні спадкових прав за заповітом стала відсутність належного підтвердження факту родинних відносин між ними та спадкодавцею ОСОБА_5 , як дочками та матір`ю. Крім цього, згідно виписки з погосподарської книги на домоволодіння, спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частку у ньому мали позивачі та їхній брат ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Позивачі, з метою недопущення порушення прав інших осіб, звертаючись до суду із позовною заявою, звернулися із клопотанням про витребування спадкових справ, заведених після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавиці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 батька ОСОБА_14 , 24.08.2018 брата ОСОБА_12 , оскільки кожному із померлих належала 1/5 частка у майні колгоспного двору та по 1/5 частці за законом належало позивачам. Як випливає із спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_5 отримала право на спадщину на житловий будинок в цілому та зареєструвала право у реєстрі прав на нерухоме майно, хоча до спадкової маси належала тільки 1/5 частина будинку. Свідоцтво на спадщину не скасоване, а порушення, які хоч і мали місце при оформленні спадщини державним нотаріусом після смерті батька позивачів ОСОБА_14 , не впливають на обсяг прав, на які мають позивачі на даний час. На час смерті брата позивачів ОСОБА_12 , який мав право на 1/5 частку у будинку колгоспного двору, разом з ним у будинку проживала його мати ОСОБА_5 . Вона за законом вважається такою, що прийняла спадщину після нього, оскільки інших спадкоємців першої черги немає.

Таким чином, спадкодавцю належала 1/5 частка як члену колгоспного двору, 1/5 частка після смерті ОСОБА_8 та 1/5 частка після смерті ОСОБА_12 . По 1/5 частці належало позивачам. Разом з тим, спадкодавець ОСОБА_5 оформила право власності на увесь будинок, порушивши права позивачів, однак при цьому заповіла їм по 1/2 частці. Оскільки інших спадкоємців та осіб, які б претендували на частку у будинку немає, помилка нотаріуса при реєстрації спадкових прав після смерті ОСОБА_8 в частині визначення частки будинку, що належить до спадкової маси на даний час не впливає на обсяг прав позивачів та не порушує права інших осіб. Позивачки вважають, що позовні вимоги про визнання права власності за ними по 1/2 частці у житловому будинку в порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення. Представник позивачів просить врахувати додаткові пояснення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Городенківська міська рада 03.08.2022 на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України.

Упостанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 лютого 2021 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 05 лютого 1972 р., її батьками зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Після укладення шлюбу 04.10.1994 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , присвоєно прізвище « ОСОБА_16 », запис за № 13 від 04 жовтня 1994 року, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 04.10.1994 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15 жовтня 1977 р. Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, підтверджується, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 31 від 15 жовтня 1977 р., її батьками зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_17 », актовий запис № 16 від 28 вересня 1996 р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 24.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Батьки позивачів ОСОБА_8 , 1943 року народження, та ОСОБА_18 , 1938 року народження, перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1971 р., запис за № 8 від 12.09.1971 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 12.09.1971 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 01.05.2012 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області помер ОСОБА_19 , актовий запис за № 10 від 01.05.2012.

За заповітом, посвідченим 30.03.2017 секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 10, ОСОБА_5 , свій житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що у АДРЕСА_1 заповіла в рівних долях своїм дітям: дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та сину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; свій державний акт на земельну ділянку серія ЯД № 828472 урочище «Сад» площею 0,0200 га та державний акт серія ЯД № 898123 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га своєму сину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; свій державний акт на земельну ділянку серія ЯД № 898124 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 27.08.2018, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 27.08.2018 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

За заповітом, посвідченим 08.10.2020 секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 32, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , жителька АДРЕСА_1 , свій житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що в АДРЕСА_1 заповіла в рівних частках своїм дітям: дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; свою земельну ділянку (державний акт серія ЯД № 828471 урочище «Сад» площею 0,0200 га та державний акт серія ЯД № 898123 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га) своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; свою земельну ділянку (державний акт серія ЯД № 898124 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га) своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 66636097 (номер в реєстрі нотаріальних дій 32), що стверджується копією Інформаційної довідки № 63345616 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 28.01.2021 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. Даний заповіт скасував заповіт, складений ОСОБА_5 30.03.2017, інформація про який міститься у вищезгаданій Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , померла ІНФОРМАЦІЯ_16 у с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 57 від 23 січня 2021 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 23 січня 2021 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачі, як спадкоємці за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , 28.01.2021 звернулися до приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. із заявами про прийняття спадщини, а 21.01.2022 із заявами на видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно матері.

Однак, постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2022 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно матері ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин спадкоємців та спадкодавця. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкують за заповітом ОСОБА_5 як дочки, однак у свідоцтвах про народження їх матір`ю значиться « ОСОБА_15 », а померлою по спадковій справі № 14/2021 є « ОСОБА_5 ».

Предметом спору у даній справі є встановлення факту родинних відносин між позивачками та спадкодавицею як між дочками і матір`ю через розбіжності прізвища померлої матері у документах спадкоємців, зокрема свідоцтвах про народження та спадковій справі, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а також визнання права власності на домоволодіння, що в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ст. 315, 319 ЦПК України факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Виписками з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 1991-1995, 1996-2000 роки, виданими Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 12.04.2022 за № 10-41, № 10-42, стверджується, що в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , дружина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , вибула ІНФОРМАЦІЯ_19 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із виписок з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, виданих Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 12.04.2022 за № 10-43, № 10-44, № 10-45, вбачається, що в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Випискою з погосподарської книги Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 2016-2022 роки, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 12.04.2022 за № 10-46, № 10-42, підтверджується, що в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була зареєстрована за місцем проживання у АДРЕСА_1 , інших зареєстрованих осіб не було, що стверджується довідками № 10-65 та № 10-66, виданими 12.04.2022 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Факт родинних відносин між позивачами ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_5 (за свідоцтвами про народження позивачів ОСОБА_15 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дочками та матір`ю, підтверджується тим, що вони спільно проживали та були зареєстровані за однією адресою ( АДРЕСА_1 ) із зазначенням в документах Олієво-Королівської сільської ради ступеня їх родинного зв`язку «голова сім`ї», «дочка».

Приймаючи до уваги те, що прізвище спадкодавця в різних документах зазначено по - різному, зокрема, в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_5 від 12 вересня 1971 р., свідоцтвах про народження позивачів серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2021 р., серії НОМЕР_3 від 15 жовтня 1977 р. та у виписках з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 1991-1995, 1996-2000 роки «Хриптун», у виписках з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2022 роки, в заповіті № 32 від 08.10.2020, в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_8 від 23 січня 2021 р. «Хрептун», співзвучність прізвища « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_6 », ідентичність імені та по батькові спадкодавця, тому суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дочками та матір`ю.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин породжують юридичні наслідки для позивачів, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачами права власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області слід зазначити наступне.

Копією свідоцтвапро право на спадщину за законом, виданого 28.11.2020 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі № 2126 (спадкова справа № 414 від 27.08.2012), посвідчено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , після смерті чоловіка ОСОБА_19 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_20 , успадкувала житловий будинок з приналежними господарськими прибудовами по АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №32551604.

Крім цього, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_19 успадкувала земельну ділянку загальною площею 1,1470 га, кадастровий номер :09:001:0089 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №898123, що належала ОСОБА_19 , що підтверджено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №32551774.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди у період видачі вищезгаданого свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок (з 31.01.1966 по 19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56.

Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Суспільна група господарства, розташованого по АДРЕСА_1 колгоспний двір на 01.01.1991, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Олієво-Королівським старостинським округом від 12.04.2022 №10-41.

За даними копії погосподарської книги за 1991-1995 роки головою господарства був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_17 . До членів господарства належали ОСОБА_15 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_10 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_12 (син), ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, суд встановив, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на праві сумісної власності в рівних частках по 1/5 кожному.

Перебування ОСОБА_8 та спадкодавиці позивачів ОСОБА_15 у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження ОСОБА_8 з ОСОБА_22 , виданого 12.09.1971, серія НОМЕР_5 , актовий запис №8. Прізвище після одруження ОСОБА_7 .

Суд враховує, що прізвище подружжя: ОСОБА_19 (згідно свідоцтва про смерть), ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про смерть) у різних документах зазначено по- різному: « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 », проте вважає, що невідповідність вказаних прізвищ у різних документах не впливає на правильність вирішення спору про визнання права власності на спадкове майно та пояснюється співзвучністю прізвища « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_6 », підтверджується довідками сільської ради із зазначенням ступеня родинного зв`язку «чоловік», «дружина»; окрім цього, різне написання прізвища сім`ї ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ) досліджувалося при встановленні факту родинних відносин позивачів із спадкодавицею ОСОБА_5 .

Як встановлено вище чоловік спадкодавиці ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . За даними довідки, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 14.08.2012 №587 ОСОБА_5 дійсно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_19 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . До дня смерті вели спільне господарство у АДРЕСА_2 ).

За даними спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_19 №414/2012, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , його дружина ОСОБА_5 , у передбачений законом строк, 27.08.2012 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та їй 27.08.2012 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_19 на цілий житловий будинок АДРЕСА_3 , що належав померлому ОСОБА_19 на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 21.07.1988 року, виданого Городенківською районною радою за рішенням 3134 від 13.07.1988 (витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №32551604 від 28.11.2012), та земельну ділянку площею 1,1470 га, незважаючи на те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_19 входило тільки 1/5 частина домоволодіння та на наявність прав позивачів на це майно.

Крім цього, за даними довідки, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району від 28.01.2021 №44, №45, виданої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 їхня мати ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за місцем проживання у АДРЕСА_1 . На день її смерті разом з нею інших зареєстрованих за місцем проживання осіб у даному господарстві не було.

Також за даними копій погосподарських книг ОСОБА_12 , син ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ,, який проживав у вказаному господарстві на 15.04.1991 рік, та мав 1/5 частки майна колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За інформацією Городенківської державної нотаріальної контори, витребуваної ухвалою суду, від 03.08.2022 №710/01-16 спадкова справа щодо ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , не заведена.

Таким чином, при оформленні права власності на ціле домоволодіння після смерті ОСОБА_23 спадкодавицею ОСОБА_5 було порушення право ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , та права позивачів.

За даними виписки з інвентаризаційних матеріалів №10456 від 24.05.2022 та копії витягу № 36726826 про державну реєстрацію прав, виданого 14.12.2012 р. ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що власником житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2126 від 28.11.2012 є ОСОБА_5 , частка власності 1/1 (номер запису: 608 в книзі 1), форма власності приватна.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_5 згідно заповіту житловий будинок, господарські будівлі та споруди у АДРЕСА_1 заповіла в рівних частках своїм дітям: дочці ОСОБА_1 , дочці ОСОБА_2 .

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

28.01.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у передбачений законом строк та спосіб подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України

Суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину № 2126 від 28.11.2012, видане ОСОБА_5 ніким не оспорювалось, є чинним, та сторона позивача у письмових поясненнях вказує, що хоча і були порушення при оформленні спадщини державним нотаріусом після смерті чоловіка ОСОБА_5 ОСОБА_14 , оскільки спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав усім членам колгоспного двору на праві сумісної власності в рівних частках по 1/5 кожному, проте такі не впливають на обсяг прав позивачів, оскільки на даний час, враховуючи заповітне розпорядження ОСОБА_5 , остання заповіла позивачкам по Ѕ частки домоволодіння.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 4.9 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до Розділу II глави 10 пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вже зазначалось судом вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.01.2021 звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 та 21.01.2022 звернулися із заявами до нотаріуса про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 1,1470 га, кадастровий номер :09:001:0089 та по Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та їм відмовлено у видачі свідоцтва.

Основним завданням суду є вирішення спору між сторонами, тобто ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не створює новий спір для цих самих сторін, які не можуть його вирішити у позасудовому порядку.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

За змістом ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким сином, оскільки домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке є чинним, а позивачі, в свою чергу, як спадкоємці за заповітом, після смерті останньої звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та їм відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність документів на підтвердження родинних зв`язків із спадкодавцем, відомості щодо інших спадкоємців відсутні та до нотаріуса вони не звертались, суд вважає, що право позивачів, які не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за заповітом, підлягає захисту у цивільному порядку та є підстави для задоволення позовних вимог також і в частині визнання права власності на спадкове майно.

На підставі ст.ст. 211, 223, 247, 1216, 1217, 1218, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 15, 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Вань Ірина Радиславівна, до Городенківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дочкою та матір`ю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дочкою та матір`ю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

- позивачка ОСОБА_2 ,місце проживання: в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ;

- представник позивачів адвокат Вань Ірина Радиславівна, місцезнаходження: вул. Братів Окуневських, 30, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область;

- відповідач Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 77, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область.

Повний текст судового рішення складено 25.10.2022.

Суддя: Андріюк І.Г.