Справа № 150/481/21
Провадження № 22-ц/801/1758/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цимбалюк Л. П.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 рокуСправа № 150/481/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Олійник Г.Є.,

учасники справи:

відповідач (заявник): ОСОБА_1 ,

позивач: ОСОБА_2 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Смірновим Сергієм Михайловичем на ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року, постановлену в складі судді Цимбалюк Л.П., в залі суду,

встановив:

В липні 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника, звернувся в суд із заявою про перегляд рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.06.2022 у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілих, за нововиявленими обставинами.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.06.2022 року, ухваленим у вказаній вище справі, позов ОСОБА_2 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якого, як законний представник діє ОСОБА_2 :

- 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька - ОСОБА_4 ;

- 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, пов`язаної зі смертю матері - ОСОБА_5 .

Вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якого, як законний представник діє ОСОБА_2 :

- 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок шкоди, завданої смертю годувальника ОСОБА_4 , щомісячно, починаючи з 10.12.2020 до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок шкоди, завданої смертю годувальника ОСОБА_5 , щомісячно, починаючи з 10.12.2020 до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, як стало відомо ОСОБА_1 , на час народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати ОСОБА_5 не перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , тому запис про батька дитини у свідоцтві про його народження відбувся зі слів матері на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено після народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після реєстрації шлюбу чоловіку було присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Дана обставина є істотною для вирішення справи, не була встановлена судом першої інстанції та не могла бути відома на час розгляду справи.

Про наявність вказаної обставини заявнику стало відомо під час підготовки апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 01.06.2022.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення по цивільній справі №150/481/21 за позовом ОСОБА_2 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілих.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу на час розгляду як кримінального провадження, так і цивільної справи були відомі ті обставини, які він вважає нововиявленими. Останнім не заявлено обставин, які б у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України, стали нововиявленими для перегляду судового рішення.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, посилаючись на її незаконність, а також неповне дослідження зібраних у справі доказів, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду обставинам справи, ОСОБА_1 , діючи через свого представника, подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що про наявність нововиявленої обставини заявнику стало відомо лише після ухвалення оскаржуваного рішення.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що на час прийняття рішення у справі 01.06.2022 матеріали справи не містили необхідних доказів, зокрема: Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини.

На апеляційну скаргу представником позивача подано відзив, у якому вказано про безпідставність скарги та законність ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник заявника (відповідача) апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.06.2022, що набрало законної сили, у справі №150/481/21, задоволено позов ОСОБА_2 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілих, та стягнуто із ОСОБА_1 на користь малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якого, як законний представник діє ОСОБА_2 :

- 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька - ОСОБА_4 ;

- 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, пов`язаної зі смертю матері - ОСОБА_5 .

Вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якого, як законний представник діє ОСОБА_2 :

- 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок шкоди, завданої смертю годувальника ОСОБА_4 , щомісячно, починаючи з 10.12.2020 до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок шкоди, завданої смертю годувальника ОСОБА_5 , щомісячно, починаючи з 10.12.2020 до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 4 980 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

13.07.2022 ОСОБА_1 , діючи через свого представника, звернувся в суд із заявою про перегляд рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.06.2022 за нововиявленими обставинами.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова у справі №127/10129/17 (пункти 27, 28)).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38)).

В обгрунтування заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_4 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , адже запис про батька дитини у свідоцтві про його народження відбувся зі слів матері, а також останній посилається на наявність судового рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за №130/1039/17 та свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 .

Однак, колегія суддів вважає, що вказані обставини не є нововиявленими, оскільки судом першої інстанції встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_5 (мати) та, як вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, відповідачем (його представником) визнавався той факт, що померлий ОСОБА_4 являвся батьком малолітнього ОСОБА_3 , жодних заперечень з боку відповідача (його представника) з цього приводу не було.

Також той факт, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнавався заявником і під час розгляду Барським районним судом Вінницької області кримінального провадження №125/183/21 про його обвинувачення у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Відтак, з наведеного вище слідує, що відповідачу було відомо про дану обставину на час розгляду справи.

Крім того, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що матеріали справи не містять доказів на спростування факту батьківства ОСОБА_4 , а оскарження свідоцтва про народження дитини відбувається шляхом звернення батька дитини з відповідним позовом та проведенням відповідної судово-медичної, генетичної, біологічної експертиз та, виключно, у разі підтвердження відсутності кровного споріднення буде вважатися належним доказом для ухвалення відповідного рішення щодо виключення з актового запису відомостей про батька у відповідному свідоцтві про народження. Відповідачем у даному випадку не надається жодного судового рішення щодо оскарження батьківства ОСОБА_4 .

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.06.2022, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що наведені заявником підстави та обставини, не є нововиявленими і відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України доводи заявника фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, які були предметом розгляду судів, та не можуть бути підставою для скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine»), заява №4994/04, § 42-43).

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а апеляційна скарга ОСОБА_1 є такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час прийняття рішення у справі 01.06.2022 матеріали справи не містили необхідних доказів, зокрема: Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини не спростовують висновок суду першої інстанції про те, що заявнику на час розгляду справи були відомі обставини ня які він посилається у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та визнавалися його представником у судовому засіданні.

Аргументи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи скаржника не дають правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу заявника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Смірновим Сергієм Михайловичем залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук