Справа № 275/386/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

08 листопада 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

з участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

з участю представника позивача адвоката Штундюка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Киівського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штундюка О.А. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В. про визнання виконавчого напису від 26.10.2021 № 12125, таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса від 26.10.2021 №12125 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №68185551 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитом в сумі 473 061,10 грн. Однак, всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, нотаріус виніс оскаржуваний виконавчий напис без з`ясування безспірності стягуваної суми кредиту, у зв`язку з чим позивач просить визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 15.07.2022 прийнято до розгляду вказаний позов, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 09.08.2022 у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

02.11.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позов, у якому відповідач проти позову заперечив. Вказаний відзив судом залишений без розгляду, оскільки поданий після закінчення встановлених процесуальних строків, а з клопотанням про їх продовження відповідач не звертався.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Штундюк О.А. в судовому засіданні позов підтримав. Суду підтвердив, що спірний виконавчий напис видано на підставі кредитного договору від 30.10.2006, тоді як в позовній вимозі наявна технічна описка щодо зазначення реквізитів кредитного договору. Окремо суду зазначив, що оскільки в спірному виконавчому написі позивача зазначено як фізичну особу, то позов належним чином подано в порядку цивільного судочинства, чи має позивач нині статус фізичної особи - підприємця не знає, але вважає вказану інформацію такою, що не впливає на суть спору. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Треті особи в судове засідання також не з`явилися, однак, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомили.

Суд розглядає справу без участі осіб, що не з`явились, відповідно положень ст.ст. 211, 223 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судом встановлено, що предметом спору у справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Спірний виконавчий напис № 12125 від 26.10.2121 нотаріусом видано в зв`язку з заборгованістю ОСОБА_1 , яка виникла в зв`язку з укладенням кредитного договору від 30.10.2006, між ПП ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Вердикт Капітал (а.с.84).

Водночас, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником (постанова ВС від 10.04.2019 р. у справі №201/11696/16-ц). Тому, оскільки сам по собі виконавчий напис не породжує виникнення нових прав, а є похідним від зобов`язань основного договору, у даному випадку договору кредиту №Z012/08-2/914 від 30.10.2006, то ключовим у даному спорі для визначення його підсудності є оцінка вказаного вище договору.

За умовами договору кредиту від 30.10.2006, укладеному між ПП ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 200 000 грн., кредитні кошти призначені для придбання автотранспорту (п.2.1), договір забезпечувався рухомим майно на підставі норм Господарського Кодексу України (п.3.4). Отож, вказаний договір укладено ОСОБА_1 саме як приватним підприємцем, що вбачається як з його умов, так і з зазначеного статусу сторін (а.с.80-83).

Отже, спір у даній справі виник із господарського правочину, укладеного між юридичною особою - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Вердикт Капітал та ПП ОСОБА_1 як суб`єктом господарювання.

Суд зазначає, що про вказані обставини не було зазначено позивачем у позові, останні з`ясовані в ході судового розгляду на підставі витребуваних після відкриття провадження доказів.

В силу вимог частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Водночас, справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці, - розглядають господарські суди відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Згідно частини першої статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу (ч. 1 ст. 128 ГК України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду виключно в порядку господарського судочинства, оскільки позивач уклав кредитний договір від 30.10.2006 саме як суб`єкт господарювання, а спірний виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі, не змінює статусу позивача у правовідносинах з кредитодавцем, незалежно від того, зазначеного позивача в виконавчому написі як суб`єкта господарювання чи як фізичну особу.

При цьому суд зазначає, що хоча позивачем і не надано суду відомостей про те, що на даний час він залишається суб`єктом господарювання, проте вказана інформація не впливає на висновки суду щодо підсудності даного спору, що вбачається з роз`яснень, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, ч. 2 ст. 255 ЦПК України регламентовано, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Отже, враховуючи вищевикладене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню останньому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», включаючи зайво сплачені 60 копійок судового збору.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд роз`яснює позивачеві право на пред`явлення позову у даному спорі до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, тобто до Господарського суду міста Києва або за місцем виконання виконавчого напису - до Господарського суду Житомирської області.

Частиною другою статті 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 19, 43, 49, 259, 255, 256, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету (Отримувач коштів - ГУК у Жит.обл/ТГ смтБрусилiв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.), МФО 899998, р/о - UA0006719, Код класифікації доходів бюджету 22030101) позивачеві ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 993 (дев`ятсот дев`яносто три) гривні згідно квитанції № 0.0..1 від 06.07.2022.

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Суддя П. В. Миколайчук