КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/4518/21 Головуючий у І інстанції Банасько І.М.
Провадження №22-ц/824/1122/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Фасулакі Павла Євгеновича на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

у березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , просила ухвалити рішення, яким визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона є донькою та спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому за життя належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Позивач протягом багатьох років проживає поза межами України - в Італії, що підтверджується посвідкою на проживання.

23.03.2020 позивач дізналась від родичів про смерть батька, проте не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у зв`язку із обставинами, які він неї не залежали.

11.02.2021 позивач звернулась до приватного нотаріуса КМНО Єременко Л.О. із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус у своїй постанові від 19.02.2021 повідомила позивача про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті її батька.

Позивач вказує, що єдиною особою, хто подав заяву про прийняття спадщини після смерті її батька, була її рідна бабуся ОСОБА_6 (далі по тексту - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала разом з померлим на час його смерті. Проте ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем після її смерті є її син - відповідач ОСОБА_3 .

Отже, оскільки позивач не могла фізично приїхати або подати заяву через Генеральне Консульство України в м. Мілан про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона змушена звернутися до суду та просить визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини.

До обставин, які перешкоджали вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, позивачем віднесено: наявність малолітньої дитини на грудному вигодовуванні; відсутність посвідки на проживання в Італії; припинення повітряного зв`язку між Італією та Україною з 11.03.2020 року; жорсткі карантинні обмеження в Італії щодо права пересування та спілкування.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою від імені позивача ОСОБА_1 звернувся її представник - адвокат Фасулакі П.Є., який, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до ненадання судом першої інстанції належної оцінки доводам позивача, які підтверджені належними доказами, щодо неможливості приїхати до України для отримання свідоцтва про смерть батька та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зокрема, звертає увагу на неможливість покинути територію Італії у зв`язку із відсутністю офіційних документів (посвідки) на постійне проживання в цій країні, які були нею отримані лише 03.12.2020 року. Неможливість прибути в Україну пов`язує також із обмеженнями у пересуванні, запровадженими через пандемію коронавірусу COVID-19, та наявністю малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебувала на грудному вигодовуванні.

Апелянт також зазначає, що не мала можливості звернутися із заявою при прийняття спадщини після померлого батька через відсутність у неї свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , яке вона змогла отримати лише прибувши в Україну, 18.02.2021 року.

Вказувала, що після смерті батька неодноразово зверталась до ОСОБА_3 з проханням надати їй свідоцтво про смерть батька, але всі її прохання залишились без відповіді.

Представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Безпалюк Н.В. направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає про незгоду відповідача із доводами апеляційної скарги з огляду на їх необґрунтованість, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Наголошує на тому, що позивачем до своєї позовної заяви не додано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу позову,а тому рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Звертає увагу апеляційного суду на наявну в матеріалах справи відповідь на адвокатський запит Генерального консульства України в Мілані від 13.05.2021 року, в якій консульство зазначило, що у період з 23.02.2020 по 17.02.2021 Генеральне консульство України в Мілані здійснювало прийом громадян у звичайному режимі відповідно до он-лайн записів за виключенням періодів: з 25.02.2020 по 28.02.2020, з 16.03.2020 по 22.05.2020, з 29.10.2020 по 05.11.2020. Відповідно до Декрету Уряду Італії від 08.03.2020 року з 09.03.2020 року почала діяти заборона на будь-які пересування фізичних осіб, як в середині країни, так і за її межі, за винятком пересувань, пов`язаних із роботою, станом здоров`я, поверненням додому чи іншими вагомими потребами за умови заповнення спеціальної заяви із зазначенням підстави для пересування. З 03.06.2020 року було відновлено вільне пересування всією територією Італії.

Генеральне консульство України також зазначило, що з боку італійських органі не було перешкод для повернення громадян України на батьківщину. За домовленістю з українськими авіакомпаніями «Міжнародні авіалінії України» та «SkyUp», а також італійською «AlItalia» були здійснені рейси з метою перевезення українських громадян в Україну.

Третя особа - ОСОБА_4 також направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав вимоги скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення пр. задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Фасулакі П.Є. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 9).

28.05.2019 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10 ; прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 05.12.2011 квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /в рівних частках/ (а.с. 135).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане повторно Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.02.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві у віці 51 року (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 30.07.1968 матір`ю ОСОБА_5 є ОСОБА_6 (а.с. 136).

У травні 2020 року ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Єременко Л.О. із заявою про прийняття спадщини за померлим сином ОСОБА_5 (а.с. 139).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 07.09.2020 (а.с 123).

27.05.2012 ОСОБА_6 склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Єременко Л.О., відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на час смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

07.10.2020 відповідач ОСОБА_3 звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 (а.с. 122).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. від 19.02.2021 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що остання пропустила строк для прийняття спадщини (а.с. 12).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), а також постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року ( справа №431/5782/17).

Відмовивши у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела поважність причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, тому відсутні підстави для визначення позивачу додаткового строку для її прийняття.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Колегія суддів зазначає, що згідно з процесуальним законом обов`язок доказування підстав позову (обставин) покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень, а їх недоведеність є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із змісту позовної заяви, встановлених судом першої інстанції обставин справи та оцінених доказів, а також висновків та мотивів відмови у позові.

Судом встановлено, що датою смерті ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено також, і не заперечувалось позивачем, що їй стало відомо про смерть батька в той же день від родичів, які проживають у м. Києві, та на поховання, яке відбулось 25.02.2020 року, вона приїхати не змогла.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК Українидля позивача, як спадкоємця майна та майнових прав ОСОБА_5 , шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини визначався періодом з 23 лютого 2020 року до 23 серпня 2020 року.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до обов`язку позивача належало повідомити суд про поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що на час смерті батька вона нещодавно народила дитину, якій на той час було трохи більше року, а тому позивач не мала змоги залишити в Італії дитину, яка знаходилася на грудному годуванні. Окрім того, причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивач вказувала на те, що на момент смерті батька вона не мала офіційних документів, які б підтверджували її право на проживання в Італії. 04.08.2020 нею був поданий повний пакет документів на отримання офіційного права на проживання на території Італії та фактично вона ніяк не могла покинути територію Італії аж до 03.12.2020.

Наступною причиною позивач вказала початок пандемії COVID-19, у зв`язку з чим Італія припинила повітряний зв`язок із Україною з 11.03.2020, що не давало можливості прибути в Україну в шестимісячний термін. Позивач зазначила, що вона не мала можливості направити заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька через Генеральне консульство України, що розташоване в місті Мілан, оскільки жителям Італії було заборонено пересуватись між містами, та у зв`язку з тим, що з 16.03.2020 Генеральне консульство України у місті Мілан призупинило прийом громадян на подачу та видачу документів, що нібито вбачається із офіційного веб-порталу консульства.

Судом першої інстанції встановлено згідно зі свідоцтвом про народження, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 народила дитину - ОСОБА_12 (а.с. 14).

Як вбачається з фотокопії скріпншоту листа Генерального консульства України в Мілані, наданого позивачем в якості доказу в обгрунтування позовних вимог, відповідно до розпорядження Міністерства закордонних справ України Генеральне консульство України в Мілані з 16 березня призупиняє прийом громадян та видачу документів. Про відновлення прийому громадян буде вчасно повідомлено на сторінках Генерального консульства у соціальних мережах та на сторінці онлайн запису. З питань, пов`язаних з прийомом, просимо звертатися на електронну адресу . У разі виникнення надзвичайної ситуації (втрата документів, смерть родича, дорожньо-транспортна пригода, арешт тощо) просимо звертатися на гарячу лінії +38 (а.с. 17-18).

Відповідно до роздруківки з офіційного веб-порталу Генерального консульства України в Мілані було запроваджено графік проведення виїзних консульських обслуговувань протягом 2020 року (а.с. 54).

Генеральне консульство України в Мілані своїм листом від 13.05.2021, який адресовано адвокату Безпалюк Н.В. , повідомило, що у період з 23.02.2020 по 17.02.2021 Генеральне консульство України в Мілані здійснювало прийом громадян у звичайному режимі відповідно до онлайн-записів за виключенням періодів: з 25.02.2020 по 28.02.2020; з 16.03.2020 по 22.05.2020; з 29.10.2020 по 05.11.2020. Окрім того, зазначило, що відповідно до Декрету Уряду Італії від 08.03.2020 з 09.03.2020, серед іншого, почала діяти заборона на будь-які пересування фізичних осіб (як всередині країни, так і за її межі) за винятком пересувань, пов`язаних з роботою, станом здоров`я, поверненням додому чи іншими вагомими потребами за умови заповнення спеціальної заяви із зазначенням підстави для пересування. З 03.06.2020 було відновлено вільне пересування всією територією Італії.З боку італійських органів не було перешкод для повернення громадян України на батьківщину. За домовленостями з італійською стороною українськими авіакомпаніями «Міжнародні авіалінії України» та «SkyUp», а також італійською «Alitalia» були здійснені спеціальні рейси з метою перевезення українських громадян в Україну (а.с. 113-114).

Міністерство закордонних справ України у своєму листі від 27.05.2021, адресованому позивачу ОСОБА_2 , підтвердило інформацію, надану Генеральним консульством України в Мілані у листі від 13.05.2021 щодо прийому громадян у звичайному режимі відповідно до онлайн записів за виключенням вказаних вище періодів (а.с. 190-191).

Разом з цим, позивачем на надано до суду будь-яких належних та достатніх доказів того, що нею вживались заходи щодо звернення із заявами безпосередньо, телефоном на гарячу лінію або через веб-портал до Генерального консульства України в м. Мілан.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

За правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 3.23. Порядку визначено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Таким чином, позивач мала можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії нею теж не вчинялися.

Спадкова справа №06/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 була відкрита приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. 27 травня 2020 року за заявою ОСОБА_6 .

Матеріали спадкової справи не містять будь-яких повідомлень позивача, що свідчать про її волевиявлення нотаріусу в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини щодо спадкування після смерті батька.

Будь-яких доказів обмежень роботи закладів поштового зв`язку у зв`язку із карантинними обмеженнями позивачем надано не було.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що посилання позивача на віддаленість її місця проживання від місця знаходження спадкового майна та обмеження, встановлені у зв`язку з установленими карантином, ніяким чином не спростовують її можливості направити заяву про прийняття спадщини нотаріусу поштою.

Доводи апелянта щодо неможливості отримання нею Свідоцтва про смерть батька цих висновків суду не спростовують з огляду на можливість подання заяви про прийняття спадщини навіть за відсутності у заявника свідоцтва про смерть.

Крім того, позивачем не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували її звернення до відповідача чи до офіційних органів щодо отримання свідоцтва про смерть батька.

Відповідно до ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції надана вірна оцінка наданим сторонами доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним повно і об`єктивно з`ясовані дійсні обставини справи, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надано належну правову оцінку. Оскаржуване рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375/, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фасулакі Павла Євгеновича - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 17 червня 2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.