Ухвала

18 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 370/1923/21

провадження № 61-9066ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Людмила Василівна, на рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 3 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Нова Березівка Сервіс», про встановлення права користування чужими земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2022 року подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., на рішення Макарівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 3 серпня 2022 року.

Вказана касаційна скарга заявником надіслана на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

В ухвалі від 20 вересня 2021 року зазначено, що після усунення Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., недоліків, касаційним судом перевірятиметься відповідність касаційної скарги вимогам законодавства у іншій частині.

31 жовтня 2022 року до касаційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., надійшла виправлена касаційна скарга, подана в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

В обґрунтування заявник вказує, що копію оскаржуваної постанови отримано 16 серпня 2022 року, та надає відповідні докази. Вважає, що зазначена причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Вивчивши зміст поданого заявником клопотання про поновлення строку та дослідивши наданий доказ, касаційний суд вважає, що вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин, з огляду на наступне.

До касаційної скарги, надісланої на виконання вимог ухвали суду від 20 вересня 2022 року, вбачається, що копію оскаржуваної постанови представником заявника отримано 16 серпня 2022 року. За таких обставин останнім днем для звернення до суду з касаційною скаргою є 15 вересня 2022 року. Проте касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., подало 19 вересня 2022 року.

Також слід зазначити, що з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та з Автоматизованої системи діловодства Верховного Суду у справі № 370/1923/21вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., вперше звернулося з касаційною скаргою 14 вересня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., повернено особі, яка її подала.

Матеріали касаційного провадження № 61-9066ск22 містять заяву про поновлення строків на касаційне оскарження, обґрунтовану тим, що вперше касаційну скаргу заявником подано 14 вересня 2022 року, проте ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року касаційну скаргу повернено особі, яка її подала.

Вказану заяву касаційний суд не може врахувати при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки вказана заява надіслана на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, а не у паперовій формі, зі скріпленням власноручним підписом або підписом представника, чи в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи. Зазначене відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин касаційний суд доходить висновку про неповажність наведених заявником підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху із наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку, а також надати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційний суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідну заяву необхідно подати до Верховного Суду у паперовій формі, скріплену власноручним підписом або підписом представника, чи вчинити процесуальну дію в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний

пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Л. В., не відповідає зазначеним вимогам закону.

Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, на постанови Верховного Суду, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши підстави касаційного оскарження; надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет», в інтересах якого діє адвокат Войтович Людмила Василівна, на рішення Макарівського районного суду Київської області

від 23 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 3 серпня 2022 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко