КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: № 22-ц/824/9339/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Афанасьєва Сергія Володимировича в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2022 року у складі судді Коробенка С.В.,

у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку суброгації,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ "СК "Уніка") звернулась у суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Позов обґрунтовано тим, що 19 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "СК "Уніка" було укладено Договір страхування № 030229/4605/0000030 предметом якого є страхування майнових інтересів власника транспортного засобу марки "Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_1 .

29 грудня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля "Hyundai Getz", д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1

04 січня 2018 року потерпілий в ДТП звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" з заявою № 00247206 про подію, що має ознаки страхового випадку.

Згідно звіту ФОП ОСОБА_3 № 01-11/01 від 11.01.2018 виконаного на замовлення ПрАТ "СК "Уніка", вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_1 складає 44 208 грн 63 коп.

Згідно розрахунку аварійного комісара вартість відновлювального ремонту складає 35 138 грн 58 коп.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу, у розмірі 340 грн на користь держави.

На виконання умов договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 32 138 грн 58 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 004177 від 30.01.2018.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на підставі Полісу № АК/7497589 в ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа ВІГ", і зазначеною страховою компанією було компенсовано позивачу страхове відшкодування в розмірі 24 460 грн 98 коп., останній просить стягнути з відповідача суму, не покриту страховим відшкодуванням, виплаченим ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" в сумі 7 677 грн 60 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Афанасьєв С.В. в інтересах ПрАТ "СК "Уніка" не погоджується з висновками районного суду та просить скасувати рішення як постановлене з порушенням норм матеріального права, неправильним застосуванням матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення вимог, вирішити питання судових витрат.

Посилається на неврахування районним суд тієї обставини, що страхове відшкодування страховик сплатив потерпілій особі у відповідності до договору страхування, у якому не передбачено такої виплати з урахуванням фізичного зносу автомобіля, в той час як страхова компанія відповідача виконала свої зобов`язання та відшкодувала витрати, пов`язані з відновлювальними ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його фізичного зносу.

Суд не врахував, що виплату страхового відшкодування страховик відповідача провів з урахуванням фізичного зносу автомобіля, що передбачено положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому за суму, що не покриває страховик, відповідає винуватець.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення районного суду залишити без змін, апеляційну скаргу вимоги якої є незаконними та необґрунтованими залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення районного суду не відповідає.

Матеріалами справи установлено, що 19 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "СК "Уніка" було укладено Договір страхування № 030229/4605/0000030, предметом якого є страхування майнових інтересів власника транспортного засобу марки " Skoda Fabia", д.р.н НОМЕР_1 (а.с.11-12).

29 грудня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля марки "Hyundai Getz", д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 15-16).

Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 й постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2018 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України з накладенням стягнення у вигляді штрафу (а.с.17).

Установлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа ВІГ" на підставі Полісу № АК/7497589, забезпечений транспортний засіб - та автомобіль марки "Hyundai Getz", д.р.н. НОМЕР_2 (а.с.14).

Відповідно до матеріалів справи, 04 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" з заявою № 00247206 про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с 20).

Установлено, що на підставі долученої до справи ремонтної калькуляції № 00247206 від 09.01.2018, складеної аварійним комісаром позивача, вартість ремонту автомобіля Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_1 визначена у сумі 35 138 грн 58коп. (а.с.43-48).

Згідно п.1.2.11 договору страхування - КАСКО - 030229/4605/0000030 відшкодування збитків відбувається без урахування фізичного зносу транспортного засобу.

Установлено, що на підставі Страхового акту № 00247206 від 22.01.2018 дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 була визнана страховим випадком, і в основу розрахунку страхового відшкодування покладено ремонтну калькуляцію, згідно з якою вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування зносу становила 35 138 грн 58 коп., а з урахуванням франшизи в розмірі 3000 грн Страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 32 138 грн 58 коп. (а.с. 50, 51).

Зі звіту ФОП ОСОБА_3 № 01-11/01 від 11.01.2018 виконаного на замовлення ПрАТ "СК "Уніка" убачається, що вартість відновлювального ремонту Skoda Fabia", д.р.н. НОМЕР_1 складає 44 208 грн 63 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля з урахуванням зносу (0,4324), становить 32 577 грн 68 коп. (а.с. 22-29).

На вимоги претензії про відшкодування страхового відшкодування у порядку регресу, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІГ» сплатила позивачу 24 460 грн. 98 коп. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягали заміні (0,4324), установленого у звіті ФОП ОСОБА_3 (а.с.94).

Відмовляючи з задоволенні позовних вимог ПрАТ "СК "Уніка" районний суд виходив з того, що під час розрахунку страхового відшкодування позивачем та ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" взято до уваги не Звіт № 01-11/01 від 11.01.2018, а Ремонтну калькуляцію № 00247206 від 09.01.2018, яка не містить підпису та даних особи, яка її складала, у зв`язку з чим неможливо встановити відповідність цієї особи кваліфікаційним вимогам для аварійних комісарів та не містить відомостей про ступінь зносу пошкодженого транспортного засобу.

Крім того, підставою відмови в позові було також те, що матеріальний збиток в розмірі 32 577 грн 68 коп. не перевищує ліміту страхового відшкодування згідно з Полісом № АК/7497589. Крім того, зазначена сума є більшою, ніж сума страхового відшкодування виплачена ПрАТ "СК "Уніка" на користь потерпілої особи - ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується з цим висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з чч.1, 2 ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктами 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Отже, законодавцем визначено, що страхова компанія, у якій особа застрахувала свою відповідальність перед третіми особами на підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його фізичного зносу в обов`язковому порядку.

Убачається, що ПрАТ "СК "Уніка" виплачено потерпілій особі страхове відшкодування за договором страхування, укладеному у відповідності до вимог Закону України «Про страхування» предметом якого є страхування майнових інтересів власника транспортного засобу марки "Skoda Fabia", д.р.н НОМЕР_1 , у розмірі 32 138 грн 58 коп., без урахування фізичного зносу (а.с. 51).

Установлено, що ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" в порядку регресу на користь ПрАТ "СК "Уніка" відшкодувала 24 460 грн 98 коп., тоді як загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням франшизи, склала 32 138 грн 58 коп.

Таким чином, страхова компанія виплатила страхове відшкодування, проте страхової виплати недостатньо для відшкодування шкоди, тому позивач має право на відшкодування понесених збитків з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.

Отже, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля "Hyundai Getz", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ", майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду з урахуванням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Установлено, що ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" було визначено розрахунок суми страхового відшкодування на підставі калькуляції № 00247206 від 09.01.2018 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на складові, що підлягають заміні, визначеного у звіті № 01-11/01 від 11.01.2018 ФОП ОСОБА_3 , у розмірі 0,4324 у зв`язку з чим перераховано позивачу 24 460 грн 98 коп.

Отже, страхове відшкодування, в сумі 32 138 грн 58 коп., сплачене потерпілій особі, відшкодовано позивачу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, лише в сумі 24 460 грн 98 коп. та невідшкодованою є сума 7 677 грн 60 коп.

При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові ВП ВС від 4.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (пп.68-70): ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону №1961-IV, з одного боку, і ст.993 ЦК та ст.27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому законом №1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV у питання порядку обрахування виплати розповсюджується на спірні відносини, а тому страховик відповідальності має право знизити виплату на розмір зносу. При цьому, на суму, яку не покриває страховик, відповідає винуватець.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 03.09.2018 у справі № 464/1937/16-ц, від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, від 04.03.2020 у справі № 331/6396/18.

Зазначене залишилося поза увагою суду та належного врахування районним судом під час вирішення спору, в той час як згідно вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А отже, виходячи з наведених положень законодавства та обставин справи, позивач має право зворотної вимоги до відповідача у розмірі, не відшкодованому йому ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" та який відповідає фізичному зносу та складає 7 677 грн 60 коп.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції, як підставу відмови від позову зазначив, що долучена до справи Ремонтна калькуляція № 00247206 від 09.01.2018, складена аварійним комісаром, не містить підпису та даних особи, яка її складала, у зв`язку з чим неможливо встановити відповідність цієї особи кваліфікаційним вимогам для аварійних комісарів.

На вказане колегія суддів вважає зазначити наступне.

Убачається, що вартість ремонту автомобіля, визначена страховиком на підставі вказаної ремонтної калькуляції, складеної із застосуванням комп`ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту, ФДМУ 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Вказана калькуляція складена на підставі акту огляду від 02.01.2018, в якому зазначені пошкодження транспортного засобу, отримані 29.12.2017.

Крім того, наявність підпису та даних особи, яка складала калькуляцію у відповідності до Методики, не передбачено.

Суд визнав доведеним необхідність проведення розрахунку страхового відшкодування у відповідності до звіту № 01-11/01 від 11.01.2018, складеного ФОП ОСОБА_3 .

Між тим, районний суд установивши визначену в звіті суму матеріального збитку, у розмірі 32577 грн 68 коп. такою, що підлягала сплаті потерпілому та не перевищує ліміту страхового відшкодування згідно з укладеним ОСОБА_1 полісом, не врахував положення законодавства, на підставі якого відповідач застрахував свою цивільну відповідальність перед третіми особами та положення ст. 29 Закону № 1961-IV, якими передбачено проведення його страховиком відповідного відшкодування з урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля.

Окрім цього підлягає врахуванню і та обставина, що згідно звіту № 01-11/01 від 11.01.2018, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу визначена у розмірі 44208 грн 63 коп., а сума матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу деталей пошкодженого транспортного засобу - 32577 грн 68 коп., що у випадку взяття звіту за основу розрахунку, потягло б за собою зміну суми страхового відшкодування у бік його збільшення (а.с.29).

Разом з тим, відповідно до справи, потерпіла особа, яка отримала від позивача страхове відшкодування, встановлене на підставі ремонтної калькуляції, у сумі 32138 грн 58 коп. не оспорювала ні суму виплати, ні правильність її нарахування.

В той час як клопотань щодо усунення розбіжностей між даними звіту та ремонтної калькуляції шляхом проведення по справі відповідної експертизи заявлено не було.

Зазначене свідчить про поспішність висновків суду першої інстанції про неправильно визначену позивачем суму страхового відшкодування та відсутність підстав до стягнення з відповідача 7 677 грн 60 коп. як різниці між сплаченою позивачем сумою страхового відшкодування та сумою, відшкодованою ПрАТ "СК "Уніка" страховиком відповідача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

З огляду на зазначене суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ПрАТ "СК "Уніка" про стягнення з ОСОБА_1 у порядку регресу грошових коштів у розмірі 7 677 грн 60 коп., неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Отже, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 376 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення у справі про задоволення позовних вимог, то судом апеляційної інстанції вирішується питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "Уніка" слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 5 255 грн (2102 +3153).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Афанасьєва Сергія Володимировича в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, , IBAN НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) страхове відшкодування за завдані збитки в порядку суброгації, в розмірі 7 677 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, , IBAN НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) судові витрати в розмірі 5 255 грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: