УХВАЛА

09 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/3993/17

провадження № 22-ц/4809/949/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді-доповідача Чельник О.І. та суддів Єгорової С.М., Мурашка С.І. від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення у складі судді Шевченко І.М.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Кропивницького апеляційного судуз апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2022 року Кропивницького апеляційного суду визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Чельник О.І.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 серпня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху. 26 серпня 2022 року вимоги ухвали було виконано.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 31 серпня 2022 року визначено склад: головуючого суддю (суддю-доповідача) Чельник О.І., Єгорову С.М., Мурашка С.І.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 серпня 2022 рокусправу призначено до розгляду на 11 жовтня 2022 року на 10.00 годину.

11 жовтня 2022 року за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 08 листопада 2022 року на 11 год. 30 хв.

08 листопада 2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з відсутністю члена колегії суддів Мурашка С.І.

08 листопада 2022 року від ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді-доповідача Чельник О.І. та суддів Єгорової С.М., Мурашка С.І. від участі у розгляді даної справи.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що суддею Мурашко С.І. 06.09.2017 було постановлено незаконну ухвалу по справі №405/8534/16-ц, якою його апеляційну скаргу було відхилено, та яка у подальшому була скасована постановою Верховного Суду від 18.12.2019. Суддя Єгорова С.М. 16.01.2020 у постанові по справі №405/1468/18, на думку заявника, зазначила неправдиві відомості щодо відсутності його права на користування спірною квартирою, що у подальшому було спростовано Верховним Судом. Суддя Чельник О.І. ухвалою від 04.08.2022 незаконно залишила без руху його апеляційну скаргу у цій справі через начебто використані ним лайливі та образливі слова.

Посилається на те, що зазначені рішення колегії суддів вказують на очевидне упереджене ставлення до відповідача. Вказує, що у зв`язку із зазначеними обставинами розгляд даної справи колегію суддів у складі головуючого судді Чельник О.І. та суддів Єгорової С.М., Мурашка С.І., на думку відповідача, ставить під сумнів забезпечення судом принципу рівності та диспозитивності сторін у процесі, а також порушує право відповідача на справедливий та безсторонній суд.

Колегія суддів вважає заявлений ОСОБА_4 відвід судді-доповідача Чельник О.І. та суддів Єгорової С.М.та Мурашка С.І. необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Пунктами 3 та 5 частини 1 статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи викладене вище суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводів щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Чельник О.І. та судді Єгорова С.М. та Мурашко С.І. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Аналіз змісту та доводів заяв про відвід судді-доповідача Чельник О.І. та суддів Єгорової С.М. та Мурашка С.І. не свідчить про існування обґрунтованих обставин, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності суддів, а зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями, а тому не можуть бути підставою для відводу суддів у розумінні статті 36 ЦПК України.

Інших обставин, які б могли б свідчили про залежність, упередженість або необ`єктивність судді-доповідача Чельник О.І. та суддів Єгорової С.М., Мурашка С.І. у заяві не наведено, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України у разі, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заявапро відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що «при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими». Вказана позиція міститься в пункті 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та пункті 76 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії».

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 від 19 травня 2006 року, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_4 відвід суддів Чельник О.І., Єгорової С.М.та Мурашка С.І.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу, судді, який буде вирішувати питання про відвід.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І.Мурашко