Справа № 373/821/22
Номер провадження 2-з/373/29/22
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

20 червня 2022 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі: судді Реви О.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, ?

встановив:

До суду 15.06.2020 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Позивачем до суду 15.06.2022 разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення вищевказаного позову.

У заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачам, вжити додаткових заходів забезпечення позову, заборонивши відповідачам виїзд за межі України до закінчення провадження у справі.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що між сторонами виник спір з приводу стягнення боргу. Позивачу також відомо про тотожні справи в суді за участі відповідачів. Проте, доказів на підтвердження такої обставини позивач не надає, що не відповідає приписам ст. 12 та 13 ЦПК України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, що врегульовано ст. 151 ЦПК України.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, встановивши відсутність доданих до неї доказів, судом встановлено наступне.

Предметом пред`явленого позову є грошові кошти, що були передані позивачем відповідачу в іноземній валюті. Позивач заявив вимогу про стягнення суми заборгованості в гривні, а також просить стягнути 3% річних за прострочення виконання зобов`язання. Позовну вимогу заявлено до обох відповідачів як боржника і поручителя без надання суду доказів наявності договору позики та поруки.

З огляду на зміст позовних вимог та обґрунтування заяви про забезпечення позову, а також предмет спору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в зв`язку з її необґрунтованістю.

Суд зауважує, що припущення позивача щодо підстав для забезпечення позову має такий же характер як і визначена ним підстава позову. Також позивачем не ідентифіковано ні особи відповідачів, що будуть боржниками у виконавчому провадженні під час виконання майбутньої ухвали суду про забезпечення позову, ні їх рухоме чи нерухоме майно. Зазначене унеможливлює виконання судового рішення у формі ухвали як виконавчого документа відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. І. Рева