Справа №2-976-08
4-с/705/23/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою про визнання бездіяльності Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якій просив суд: визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна та заборони його відчуження, накладених постановою Уманського міського відділу ДВС про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження від 04.09.2009 у виконавчому провадженні № 10925501, зареєстрованих 04.09.2009 о 17:24:56 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 9026894; скасувати арешт з майна та заборону його відчуження, накладені постановою АА916569 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.09.2009 у виконавчому провадженні № 10925501, зареєстровані 04.09.2009 о 17:24:56 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 9026894; визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна та заборони його відчуження, накладених постановою Уманського міського відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2011 у виконавчому провадженні № 10925501, зареєстрованих 25.01.2011 о 12:59:27 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 10748763; скасувати арешт з майна та заборону його відчуження, накладені постановою АМ № 501886 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2011 у виконавчому провадженні № 10925501, зареєстровані 25.01.2011 о 12:59:27 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 10748763.

Скаргу мотивував тим, що 25.04.2008 Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалене заочне рішення у справі за позовом Акціонерного Банку «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого було ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено повністю та стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі 679980 доларів США 26 центів, еквівалент у гривнях 3433900 грн 31 коп., за кредитним договором № 235-05оф від 12.09.2005, а також судовий збір в розмірі 1700 грн, витрати на ІТЗ в сумі 30 грн. 20.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про зняття арешту, в якому просив: повідомити про стан виконавчого провадження, в рамках якого 25.01.2011 о 12:59:27 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження № 10748763 арешт; у випадку закінчення виконавчого провадження надати копію постанови про закінчення виконавчого провадження; зняти арешт з майна, накладений 25.01.2011 о 12:59:27 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 10748763. 20.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про зняття арешту, в якому просив: повідомити про стан виконавчого провадження, в рамках якого 04.09.2009 о 17:24:56 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження № 9026894 арешт; у випадку закінчення виконавчого провадження надати копію постанови про закінчення виконавчого провадження; зняти арешт з майна, накладений 04.09.2009 о 17:24:56 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 9026894.

14.09.2022 на адресу ОСОБА_1 надійшла відповідь, в якій Відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив про те, що: виконавче провадження № 10925501 по виконавчому листу № 2-976 виданого Уманським міськрайонним судом 24.10.2008 завершено на підставі п. 5 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження. З метою повного фактичного виконання рішення суду 04.09.2009 було накладено арешт на майно боржника згідно постанови серії АА № 916569; виконавче провадження № 10925501 по виконавчому листу № 2-976 виданого Уманським міськрайонним судом 24.10.2008 завершено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження, виконавчий документ було направлено до Відділу ДВС Обухівського районного управління юстиції Київської області для виконання. З метою повного фактичного виконання рішення суду 25.01.2011 було накладено арешт на майно боржника згідно постанови серії АМ № 501886.

Він не погоджується з відмовою Відділу ДВС щодо зняття арешту з його майна, оскільки ПАТ «Брокбізнесбанк» ліквідовано без створення правонаступника. Тривале існування накладеного на майно арешту без наявності виконавчого провадження та при ліквідації стягувача перешкоджає скаржнику розпоряджатись своїм майном.

17.10.2022 на адресу суду надійшов відзив Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на скаргу ОСОБА_1 , в якому просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги та докази, надані сторонами, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 квітня 2008 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь АБ «Брокбізнесбанк» 679980 доларів США 26 центів, еквівалент в гривнях становить 3433900 грн 31 коп. заборгованості, судовий збір в сумі 1700 грн та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн.

Згідно з базою даних Єдиного державного Реєстру виконавчих проваджень (спецрозділ) та Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі ДВС на виконанні перебували виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 :

- № 5210545 по постанові № 3-8680, виданій Уманським міськрайонним судом Черкаської області 02.10.2007, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 17,00 грн 28.03.2008 виконавче провадження завершено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», штраф сплачено згідно з квитанцією від 08.11.2007;

- № 10925501 по виконавчому листу № 2-976, виданому Уманським міськрайонним судом Черкаської області 24.10.2008, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Брокбізнесбанк» заборгованості в сумі 3 433 900,31 грн, судового збору в сумі 1700 грн, витрат на ІТЗ в сумі 30 грн, а всього на суму 3 435 630,31 грн 30.06.2009 виконавче провадження завершено на підставі п. 2, 5 ст. 47 «Про виконавче провадження». У результаті вжитих заходів неможливо з`ясувати місцезнаходження боржника та здійснені заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними. З метою повного фактичного виконання рішення суду 04.09.2009 було накладено арешт на майно боржника згідно з постановою серії АА № 916569. Заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачено;

- № 17595276 по постанові № 077780, виданій ДАІ 09.01.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 520,00 грн 22.04.2010 виконавче провадження завершено на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Штраф, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачено;

- № 18336350 по постанові № 3-396, виданій Уманським міськрайонним судом 02.03.2010, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 510,00 грн 22.04.2010 виконавче провадження завершено на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Штраф, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачено;

- № 23608859 по виконавчому листу № 2-976, виданому Уманським міськрайонним судом Черкаської області 24.10.2008, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Брокбізнесбанк» заборгованості в сумі 3 433 900,31 грн, судового збору в сумі 1700 грн, витрат на ІТЗ в сумі 30 грн, а всього на суму 3 435 630,31 грн 15.04.2011 виконавче провадження завершено на підставі п. 10 ст. 49 «Про виконавче провадження». Заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником не сплачено.

Вищезазначені виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 були знищені за закінченням строку зберігання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (частина перша статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (частина п`ята статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 50 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № справа № 740/3240/18 (провадження № 61-13512св19), від 16 березня 2020 року у справі № 137/1649/17 (провадження № 61-26969св18) та інших.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено наявності обставин, які б давали підставу державному виконавцю винести постанову щодо зняття арешту з майна боржника, а отже, і не встановлено неправомірності його дій, внаслідок яких порушені права ОСОБА_1 , тому суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Доводи ОСОБА_1 у скарзі про те, що ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» ліквідовано без створення правонаступника не впливає на кінцеве рішення суду, оскільки рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2008 боржником не виконане і ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає обов`язку державного виконавця зняти накладений на майно боржника арешт в разі повернення виконавчого документа стягувачу або направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 4, 77, 81, 89, 258, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Уразі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко