Провадження № 2/344/1333/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2021 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить шлюб, який зареєстрований 07.08.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції за актовим записом №1089- розірвати, дітей залишити проживати разом матір`ю, повернути дошлюбне прізвище.

Позов мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народилось троє дітей ( доньок) : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протягом тривалого часу взаємовідносини між позивачем та відповідачем погіршились. Змінились погляди на життя, що систематично приводить до сварок та непорозумінь, які переходять у словесні образи один одного. Такі відносини негативно впливають на їхній психологічний та фізичний стан.

Між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер.

17.01.2022 від відповідача, його представником - адвокатом Войцеховською Т.М. подано письмові пояснення, обґрунтовані запереченнями щодо посилання позивача щодо неутримання ним дітей. Разом з тим, відповідач просить розлучити його з позивачем.

Також подано клопотання про допит свідка з приводу обставин утримання дітей.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Щодо обставин утримання дітей, на які послалась у позовній заяві, вважала за можливе не брати до уваги. Додала, що протягом останніх 6 років відповідач перебуває за кордоном. Відтак, шлюб існує формально.

Представник відповідача -адвокат Войцеховська Т.М. не заперечила відносно розірвання шлюбу та залишення дітей проживати разом з матір`ю. Внаслідок не підтримання обставини щодо питання утримання дітей позивачем, не підтримувала клопотання про допит свідка. Додатково пояснила, що відповідач до останнього не бажав розлучатись з позивачкою. Однак, рішення позивачки, не дає йому надії на можливість збереження шлюбу.

Вислухавши вступне слово позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Встановлено, що 07 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1089, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.08.2009.

У сторін народилось троє дітей, доньки : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти разом з батьками зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , власник якої є ОСОБА_11 ( довідка ПП «ЖЕО «ЖИТЛО-СЕРВІС».

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між сторонами, слід розірвати.

Що стосується вимоги позивача відновити дошлюбне прізвище суд виходить з наступного:

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, то при цьому суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки, судом встановлено, що на даний час діти проживають разом з матір`ю, спору щодо визначення їх місця проживання немає, то позовна вимога підлягає задоволенню

Одночасно суд роз`яснює, що у разі виникнення спору щодо визначення місця проживання дітей судом сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування.

При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Таким чином позов підлягає до задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280-285 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1089 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Залишити дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 18.01.2021 року.

Суддя

Івано - Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН