17 травня 2022 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.,
секретар судових засідань Семенюк Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення боргу у порядку регресу,-
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу у порядку регресу, з урахуванням заяви від 29.11.2021 року просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у порядку регресу в розмірі 244660,22 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 був поручителем згідно договору поруки від 11.08.2008 року. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував, 11.11.2010 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №2-1214/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 241830,14 грн. та 510,08 грн. пені, 500 грн. неустойки, та судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі виданого судом виконавчого листа 10.01.2012 року державним виконавцем відділу ДВС у м.Рівне відкрито виконавче провадження № 30570704, накладено арешт на майно позивача, стягнуто з ОСОБА_1 в повному обсязі кошти на користь ПАТ «УкрСиббанк» , виконавчий збір та витрати на виконавче провадження. Дане виконавче провадження закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Таким чином, вважає, що оскільки позивач, як поручитель виконав в повному обсязі зобов`язання відповідачів перед ПАТ «УкрСиббанк», то він набув прав кредитора у цьому зобов`язанні, а відтак у нього виникло право на зворотну вимогу (регрес) до відповідачів. Також представником позивача обґрунтовано свої доводи у заяві від 16.05.2022 року.
Ухвалою суду від 15.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з викликом сторін.
Ухвалою суду від 29.11.2021 року задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 .
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечила.
Відповідачі, які про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися повторно, жодних заяв чи клопотань від відповідачів не надходило. Відзиву, заперечень у встановлений законом строк не подано.
З огляду на викладене, суд, дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Таким чином, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідачів за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.11.2010 року у справі №2-1214/10, позов задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 241830,14 грн., 510,08 грн. пені, 500 грн. неустойки та судові витрати по справі державного мита у розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки вищевказаним рішенням суду встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно до умов договору поруки, поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ОСОБА_2 його зобов`язань за кредитним договором, то такі обставини не підлягають доказуванню.

Рівненським міським судом Рівненської області 01.09.2011 року видано виконавчий лист та згідно інформації про виконавче провадження відкрито виконавче провадження №30570704.

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гаврилюк Н.П. від 13.05.2021 року, у виконавчому провадженні ВП №30570704, закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1214 виданого 01.09.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчим документом. Згідно матеріалів виконавчого провадження за період з 01.11.2012 року по 13.05.2021 року, відповідно до розпорядження державного виконавця №30570704 заборгованість згідно виконавчого документу перерахована стягувачу, виконавчий збір та витрати стягнуто.

Як вбачається з листа Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №19796 від 11.02.2022 року, виконавче провадження №30570704 закінчено 13.05.2021 року у зв`язку з фактичним виконанням. Також зазначено, що згідно матеріалів виконавчого провадження №30570704, за період з 01.11.2012 року по 13.05.2021 року, відповідно до розпоряджень державного виконавця №30570704 заборгованість згідно виконавчого листа №2-1214 стягнуто з заробітної плати боржника ОСОБА_1 в повному обсязі та перераховано ПАТ «УкрСиббанк» борг в розмірі 244660,22 грн. В межах даного виконавчого провадження з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у сумі 19888,02 грн. та витрати виконавчого провадження у сумі 21,79 грн.

Таким чином, погашення заборгованості у виконавчому провадженні №305707104 (сплата виконавчого збору і витрат виконавчого провадження) здійснено ОСОБА_1 .

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відносини поруки врегульовано законодавцем у параграфі 3 Глави 49 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

За змістом наведеної частини першої статті 544 ЦК України, право на зворотну вимогу (регрес) виникає у одного з солідарних боржників до інших лише після виконання ним солідарного обов`язку.

Правовий аналіз положень зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені у ній, настають лише в разі повного виконання боржником солідарного обов`язку.

Часткове виконання боржником солідарного обов`язку не породжує перехід до нього права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року (справа №727/4089/15-ц, провадження № 61-4597св18).

Установивши, що позивачем виконано в повному обсязі боргові зобов`язання, які виникли у сторін за кредитним договором, судовим рішенням у справі №2-1214/10 суд, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у порядку регресу в розмірі 163106 грн. 81 коп. (244 660,22 грн. - 81553,41 грн.), тобто за вирахуванням частки, яка припадає на нього (244 660,22 грн :3 = 81553,41) .

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Відповідно достатті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також даною статтею визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2446,60 грн. Позов задоволено на 66,66 % (244 660,22 грн. : 163106,81 грн. х 100). В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 815,45 грн. з кожного ( 2446,60 грн. х 66,66 %)/2.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: ордер, договір №02/08/2021 про надання правничої допомоги адвокатом від 02.08.2021 року, додатковий договір до договору про надання правничої допомоги адвокатом №02/08/2021 р. від 02.08.2021 року, із зазначенням розміру гонорару адвокату 5000 грн. Також представником надано розрахунок №1 суми судових витрат пов`язаних з наданням послуг за договором про надання правової допомоги від 02.08.2021 року №02/08/2021 та додаткового договору до нього від 02.08.2021 року. Оплата гонорару у розмірі 5000 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №02/08/2021 від 02.08.2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку від присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд бере до уваги, що позов задоволено, а також на переконання суду, дії щодо підготовки позову, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

А тому, суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4000 грн. що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості, які підлягають стягненню з відповідачів порівну, у рівних частках, тобто по 2000 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення боргу у порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у порядку регресу в розмірі 163106 (сто шістдесят три тисячі сто шість) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 815 (вісімсот п"ятнадцять) грн. 45 коп., та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються ізсудового збору в розмірі 815 (вісімсот п"ятнадцять) грн. 45 коп., та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І.О.Гордійчук