КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №752/6291/22

провадження №22-ц/824/9640/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року у складі судді Кордюкової Ж.І.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про передачу справи №752/6291/22 на розгляд до Черняхівського районного суду Житомирської області (за підсудністю).

В обґрунтування клопотання зазначила, що її офіційне місце проживання/перебування як переселенця з 27 квітня 2022 року знаходиться у с. Горбулів Житомирського району Житомирської області. Крім того, 12 травня 2022 року вона звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, залишення проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на її утримання, за яким Черняхівським районним судом Житомирської області відкрито провадження у цивільних справах №293/551/22 та №293/663/22.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року цивільну справу №752/6291/22 передано за підсудністю на розгляд Черняхівському районному суду Житомирської області.

Не погоджуючись з указаною ухвалою 29 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, оскільки вважає її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в Голосіївському районі м. Києва.

Посилаючись на частину другу статті 31 ЦПК України, відповідно до якої справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду, зазначає, що обставин щодо виключної підсудності не встановлено.

Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 353 ЦПК України, частиною другою статті 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про передачу справи на розгляд до Черняхівського районного суду Житомирської області, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача, як внутрішньо переміщеної особи, є: с. Горбулів Житомирського району Житомирської області.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Також цивільним процесуальним законом України передбачена альтернативна (за вибором позивача) та виключна підсудність.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. Таким чином, вказаний позов підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Звертаючись до суду першої інстанції з клопотанням про передачу справи на розгляд до Черняхівського районного суду Житомирської області за підсудністю, відповідач зазначила, що її офіційне місце проживання/перебування, як переселенця, з 27 квітня 2022 року знаходиться у с. Горбулів Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом копій довідки переселенця від 27 квітня 2022 року №1821- та від 27 квітня 2022 №1821- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження фактичного проживання особи від 22 червня 2022 року ОСОБА_2 разом із її сином ОСОБА_4 проживають з 25 вересня 2021 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи також установлено, що у провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебувають справи №293/663/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та №293/551/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, в яких відкрито провадження.

Таким чином, доводи апелянта, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в Голосіївському районі м. Києва, є неспроможними, оскільки ОСОБА_2 зареєструвала у встановленому законом порядку місце свого перебування як особи-переселенця за адресою: АДРЕСА_2 .

Подання позовної заяви за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача передбачено статтею 27 ЦПК України.

Аргументи сторони позивача щодо неможливості передачі справи за підсудністю до іншого суду після відкриття провадження у справі на підставі частини другої статті 31 ЦПК України не заслуговують на увагу суду, оскільки у даному випадку справа не стала підсудною іншому суду в процесі розгляду справи, як передбачено частиною другою статті 31 ЦПК України, а була підсудна іншому суду з моменту подачі позову, про що не було відомо суду.

Зважаючи на зазначене вище, доводи, викладені в апеляційній скарзі, в їх сукупності зводяться до незгоди з висновками місцевого суду, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Такі доводи належним чином оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положення статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на наведене, колегія доходить висновку, що місцевий суд належним чином дослідив матеріали справи, врахував вищенаведені обставини та зробив правильний висновок щодо непідсудності даної справи Голосіївському районному суду м. Києва та передачі на розгляд належному - Черняхівському районному суду Житомирської області.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик