Справа № 212/3258/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Козлова Д. О.,
при секретарі Кіясь А. Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/3258/22 за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором,
за участі представника відповідача ОСОБА_1 , -
Представник АТ «Універсал банк», Мєшнік К. І., подав суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що заявлені витрати є необґрунтованими та недоведеними, оскільки підготовка процесуальних документів по справі не повинна була викликати труднощі у адвоката, а мотивування у наданих суду двох документах представника відповідача не мало великого обсягу. Крім того адвокат не надав доказів оплати проведеної ним роботи з детальних описом наданих послуг. На підставі переліченого просив суд відмовити адвокату Ніколенко М. Є. у задоволенні заяви про відшкодуванні витрат відповідачу на правову допомогу.
Відповідач, ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явився.
Представники АТ «Універсал банк» до судового засідання не з`явились з невідомих суд причин, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Ніколенко М. Є., про стягнення витрат за правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ухвалюючи додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому за ч. 2 ст. 270 ЦПК заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Отже, в сенсі положень ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК, враховуючи те, що розгляд справи відбувся протягом одного судового засідання, представником відповідача були дотримані вимоги закону щодо надання орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу, про що свідчить поданий відзив на позов, подання до закінчення розгляду справи під час судового засідання усної заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а докази таких витрат були подані протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення по справі. При цьому заява про стягнення витрат на правничу допомогу була подана протягом 5-денного терміну після ухвалення судового рішення.
Таким чином суд дійшов переконання, що наявні законні підстави для ухвалення додаткового рішення по справі для вирішення питання розподілу судових витрат за заявою адвоката Ніколенко М. Є.
Вивчивши матеріли справи, суд дійшов переконання, що слід задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги, виходячи з наступного вмотивування.
Судом було встановлено, що 5 серпня 2022 року між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Ніколенко М. Є. було укладено договір про надання правничої допомоги, за яким за надані клієнту послуги адвокату сплачується гонорар.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.
Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
За змістом ст. 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат слід враховувати:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Також суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Однак, беручи до уваги частково доводи представника АТ «Універсал банк» щодо безпідставності витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 , з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що через не співмірність таких витрат із складністю справи та наданих адвокатом послуг, зважаючи на витрачений адвокатом Ніколенко М. Є. час на виконання відповідних робіт, зокрема, складання заперечень відповідача на відповідь на відзив (3 години) його обсягу (3 сторінки) порівняно із відзивом на позов (3 години та 9 сторінок), то внаслідок недотримання положень ч. 4 ст. 137 ЦПК суд вважає можливим зменшити розмір витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 , враховуючи їх необхідність та розумність з урахуванням складності справи, до 8000 грн., тобто за підготовку та направлення заперечень на відповідь на відзив замість 3000 грн. відповідно 1000 грн.
Керуючись ст. 133-137, 141, 246, 270 ЦПК,
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/3258/22 за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу - 5131 (п`ять тисяч сто тридцять одна) грн. 72 коп.
В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 14 жовтня 2022 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Суддя Д. О. Козлов