Справа № 689/856/22
РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2022 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права на частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за набувальною давністю,

встановив:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання за нею права власності на 2/3 частини житлового будинку загальною площею 109,5 кв.м. (житлова 68,4 кв.м.) з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що її батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у власність вказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В 1996 році ОСОБА_2 подарував по 1/3 частці даного житлового будинку своєму рідному брату - ОСОБА_4 та рідній сестрі ОСОБА_5 .

Після смерті батька позивачки ОСОБА_2 1/3 частку зазначеного житлового будинку, а також земельну ділянку площею 0,25 га, на якій він розташований, успадкувала мати позивачки ОСОБА_6 , яка в подальшому, 26.12.2020, подарувала дані об`єкти нерухомого майна позивачці.

З дня смерті ОСОБА_3 і до теперішнього часу даним домогосподарством користувалася тільки сім`я позивачки. Весь цей час вони оплачували комунальні послуги, за власні кошти робили в будинку поточний ремонт і повністю його утримували. Всі особові рахунки в комунальних підприємствах, які були відкриті на ім`я ОСОБА_3 , були переоформлені на батька позивачки, потім на її матір, а потім на позивачку. Фактично з 2011 року позивачка утримує дане домогосподарство.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ні дядько, ні тітка позивачки з 1996 року в с. Томашівку Хмельницького (раніше - Ярмолинецького) району не приїздили, житловим будинком не цікавились, його не утримували. Після їх смерті спадщину ніхто не прийняв, оскільки дітей у них не було. Вони ніколи не претендували на свої частки у даному домогосподарстві, після смерті ОСОБА_3 спадщину не оформляли.

В той же час позивачка відкрито та безперервно користувалася спірним домогосподарством, а відтак заявляє про давність володіння майном і вважає, що в неї є законні підстави бути визнаною власником цілого домогосподартва за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, від останнього в суд надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання заявлених вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Ярмолинецької селищної ради, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 за життя отримав у власність в порядку спадкування після смерті його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 08.05.1996 завідуючою Ярмолинецької державної нотаріальної контори Динько Г.А. (а.с. 43).

Того ж року ОСОБА_2 подарував по 1/3 частці даного житлового будинку своєму рідному брату - ОСОБА_4 та рідній сестрі ОСОБА_5 .

Дані обставини підтверджуються: договором дарування, посвідченим 16.09.1996 завідуючою Ярмолинецької державної нотаріальної контори Динько Г.А., зареєстрованим в реєстрі за №1964, згідно якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_5 1/3 частину жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 41); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 22.10.2020, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №1 від 22.10.2020, згідно яких дошлюбне прізвище ОСОБА_7 - ОСОБА_8 (а.с. 30, 31); договором дарування, посвідченим 06.11.1996 завідуючою Ярмолинецької державної нотаріальної контори Динько Г.А., зареєстрованим в реєстрі за №2291, згідно якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4 1/3 частину жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 42).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після його смерті належну йому 1/3 частину зазначеного житлового будинку, а також земельну ділянку площею 0,25 га, на якій він розташований, успадкувала його дружина ОСОБА_6 , яка в подальшому, 26.12.2020, подарувала дані об`єкти нерухомого майна позивачці - ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданим 21.03.2011 відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 29); свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідченими 17.05.2014 та 04.06.2014 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В., зареєстрованими в реєстрі за №8-500, 8-574, згідно яких ОСОБА_6 є спадкоємицею майна ОСОБА_2 , зокрема на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:008:0031, на якій цей будинок розташований (а.с. 37, 39); договорами дарування частки житлового будинку та земельної ділянки, посвідченими 26.12.2020 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В., зареєстрованими в реєстрі за №18-768, 18-769, згідно яких ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 1/3 частину спірного житлового будинку та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,25 га (а.с. 21, 23); витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №238857823, 238857864 від 26.12.2020 (а.с. 22, 24).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 35).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою про смерть №А-03437, виданою 08 грудня 2020 року відділом запису актів цивільного стану адміністрації міста Твер Тверської області (а.с. 32, 33).

З дня смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) і до теперішнього часу домогосподарством, що по АДРЕСА_1 , користувалася тільки сім`я позивачки.

Згідно довідки Ярмолинецької селищної ради №133 від 08.04.2022 ОСОБА_1 з 2011 року утримує дане домоволодіння (а.с. 28).

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 постанови Пленуму ВССУ).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 постанови Пленуму ВССУ).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 постанови Пленуму ВССУ)

Приймаючи до уваги, що вищевказаний будинок набутий позивачкою правомірно, тобто вона добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років (з урахуванням терміну володіння вказаним майном її батька та матері) і іншим шляхом визнати за нею право власності неможливо, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги.

Судові витрати на користь позивача з відповідача не стягуються відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

На підставі ст. 15, 16, 335, 344 ЦК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_3 ) за набувальною давністю право власності на 2/3 частини житлового будинку загальною площею 109,5 кв.м. (житлова 68,4 кв.м.) з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Баськов