Житомирський апеляційний суд
Справа №754/1639/20 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

справу №754/1639/20 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 04 жовтня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Полонця С.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила виправити описку, допущену в судовому наказі від 26 березня 2020 року, виданому Богунським районним судом м.Житомира в справі №754/1639/20, та внести відомості дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до судового наказу про стягнення аліментів. Переконана у тому, що суд помилково не зазначив у судовому наказі ще одну дитину - ОСОБА_2 , а тому наполягає на перегляді переданих Деснянським районним судом м.Києва матеріалів справи. Вважає, що слід звернути увагу на заяву та додані до неї додатки, відповідно до яких зазначено чотири дитини.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 04 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, заявниця подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви від 05 лютого 2020 року про видачу судового наказу на стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що суд при видачі судового наказу помилково не зазначив ще одну дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до неправильного винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За положеннями частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в лютому місяці 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м.Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Просила видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення та до виповнення дитині повноліття (а.с.1-2).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 06 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів передано на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира (а.с.14).

26 березня 2020 року Богунським районним судом м.Житомира видано судовий наказ у справі №754/1639/20, яким вирішено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - з 05 лютого 2020 року та до повноліття дітей.

Відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції виходив із того, що з матеріалів справи не вбачається наявності описки у вищезазначеному судовому наказі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті та ґрунтується на всебічному і повному досліджені матеріалів справи.

Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з частиною четвертою ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду. Обов`язковими у застосуванні є правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, а також у постановах Верховного Суду України у разі, якщо не встановлено підстав для відступу від такого висновку. Необхідно врахувати, що правовий висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

У постанові від 21 липня 2020 року в справі №521/1074/17 Верховний Суд надав наступне визначення описці - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Судом першої інстанції при видачі судового наказу 26 березня 2020 року повністю задоволено вимоги, викладені ОСОБА_1 в заяві від 05 лютого 2020 року про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Окрім того, зміст заяви про виправлення описки свідчить про те, що заявником фактично порушено питання про зміну змісту судового рішення, а не про виправлення описки в розумінні ст.269 ЦПК України, оскільки йдеться про доповнення резолютивної частини судового наказу від 26 березня 2020 року реченням про стягнення аліментів на ОСОБА_2 , про що не було зазначено в заяві про видачу судового наказу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом помилково не було зазначено у судовому наказі ще одну дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спростовуються прохальною частиною самої заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, поданою до Деснянського районного суду м.Києва та зареєстрованою за №6142 від 05 лютого 2020 року, в якій остання просила стягнути аліменти саме на утримання трьох дітей.

Приєднана до апеляційної скарги ксерокопія заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, яка датована 03 лютого 2020 року (а.с.68-70), відрізняється за змістом від оригіналу заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, яка була подана до Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1 та зареєстрована №6142 від 05 лютого 2020 року (а.с.1-2).

Із огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що суд першої інстанції на законних підставах відмовив у виправленні описки в судовому наказі, який виданий 26 березня 2020 року. Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на положеннях чинного цивільно-процесуального законодавства та обставинах справи, а тому висновків суду першої інстанції не змінюють. За положеннями ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.269,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: