Провадження № 4-с/712/52/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Шаповал А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із скаргою на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С., посилаючи на те, що Соснівським районним судом від 04 жовтня 2021 року провадження № 4-с/712/69/21 було скасовано постанову про закриття виконавчого провадження ВП № 59198348. Черкаський апеляційний суд від 21 грудня 2021 року провадження № 22-ц/821/2157/21 постановив ухвалу Соснівського районного суду залишити без змін.

У зв`язку з довготривалою відсутністю інформації про здійснення будь-яких процесуальних дій, які мають бути здійсненні у визначений законом термін 24.05.2022 року вона оскаржила бездіяльність державного виконавця Глущенко А.С.

Після її скарги 09.06.2022 року отримала відповідь про винесення постанови державним виконавцем Глущенко А.С. по відновленню виконавчого провадження № 59198348. Але й після відновлення виконавчого провадження ніяких виконавчих дій відповідних до вимог чинного законодавства проведено не було.

18.07.2022 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 59198348 вона виявила що у матеріалах провадження після його відновлення у матеріалах справи наявні тільки постанова про відкриття провадження і її скарги. Більше ніяких документів, які б свідчили про дії державного виконавця згідно до Закону України «Про виконавче провадження» у справі немає. Відсутній навіть виконавчий лист.

На його заяву про місцезнаходження виконавчого листа від 22.07.2022 року вона досі не отримала відповіді.

При ознайомленні з матеріалами судової справи № 712/12377/17 провадження № 4-с/712/69/21 у матеріалах справи, з моменту ухвалення рішення суду та до моменту ознайомлення нею з матеріалами справи 03.08.2022 року відсутній запит від державного виконавця Глущенко А.С. на повторну видачу виконавчого листа.

При цьому у канцелярії суду їй повідомили, що оригінал виконавчого листа № 712/12377/17 виданий 17.05.2018 року знаходиться у суді і може бути виданий судовому виконавцю тільки за його письмовим запитом.

З наведених фактів видно, що судовий виконавець Глущенко А.С. продовжує ігнорувати рішення суду, порушуючи вимоги ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» зводить на нівець роботу суддів та ставить під сумнів гарантії держави про правовий захист моїх порушених прав.

Реальне виконання рішення суду сприяє втіленню законів у життя, охороняє права, свободи та законні інтереси громадян.

За своєю суттю та правовими наслідками судове рішення має право закону, хоча при цьому не створює правових норм, а лише відновлює порушене право.

Просить за результатами розгляду скарги постановити ухвалу, якою визначити протиправними бездіяльність державного виконавця Глущенко А.С. Центрального відділу ДВС м Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Зобов`язати державного виконавця Глущенко А.С. Центрального відділу ДВС м Черкаси звернутися до суду у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» для отримання виконавчого листа на продовження виконавчого провадження.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала скаргу та просила суд її задовольнити.

Представник Центрального ДВС у місті Черкаси ЦМУЮ в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав відзив на скаргу в якому заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В силу положень статей: 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на доступ до правосуддя і ефективний спосіб захисту своїх прав судом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 59198348 з примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/12377/17 від 03 квітня 2018 року про зобов`язання ОСОБА_3 усунути створені ним перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: за власні кошти відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом проведення протизсувних заходів та повернути земельну ділянку позивачу в придатному для цільового використання стані.

Виконавче провадження відкрито 27 травня 2019 року державним виконавцем Глущенко А.С. та надано боржнику строк протягом 10 робочих днів на добровільне виконання рішення суду.

23 серпня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням всіх дій згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2021 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко А.С. від 23 серпня 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 59198348 - скасовано.

24.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до начальника державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із скаргою щодо вжиття заходів щодо порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.06.2022 року за вих. № 4223/20.25-34/22753 ОСОБА_1 надано інформацію, відповідно до якої перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває відкрите виконавче провадження №59198348 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси №712/12377/17 від 17.05.2018 року про зобов`язання боржника ОСОБА_3 усунути створені ним перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , а саме: за власні кошти відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом проведення протизсувних заходів та повернути земельну ділянки позивачу в придатному для цільового використання стані.

По суті порушеного питання повідомлено, що вищезазначене виконавче провадження №59198348 було відновлено державним виконавцем 09.02.2022 року на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси №712/12377/17 від 04.10.2021 року про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 59198348 і на підставі постанови Черкаського апеляційного суду №712/12377/17 від 21.12.2021 року про залишення рішення першої інстанції без змін, про що було винесено відповідну постанову про відновлення виконавчого провадження №59198348 та направлено її сторонам виконавчого провадження за вих. №9704 від 09.02.2022 року (додатково надіслано ОСОБА_1 копію постанови про відновлення виконавчого провадження №59198348).

Подальше виконання рішення суду буде здійснено у межах службових повноважень, у спосіб і порядок визначені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Додатково зазначили, що у відповідності до вимог п. 1,1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 , маєте право в прийомний день понеділок з`явитися до державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, а також, в разі необхідності, отримати копії необхідних Вам документів.

За змістом статей 1 та 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюється Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.11 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Суд, при розгляді поданої скарги, виходить з того, що скаржником не конкретизовано, які саме дії та яка бездіяльність державного виконавця оскаржується по суті.

Стягувачем перед судом не доведено наявність порушень у діях чи бездіяльності державного виконавця, які можуть бути предметом розгляду по суті судом у даній категорії справ.

Водночас, на вимогу державного виконавця 08.09.2022 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто оригінал виконавчого листа № 712/12377/17 від 17.05.2018 Соснівського районного суду м. Черкаси, вказане підтверджується листом Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2022 № 6662/22.

07.09.2022 року на адресу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надіслана вимога державного виконавця терміново в триденний термін надати інформацію про стан розгляду заяви Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.08.2019 за вих. № 39973 про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

07.09.2022 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А. С. у ВП № 59198348 винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням штрафів 3400 грн.

07.09.2022 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А. С. у ВП № 59198348 винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 3400 грн.

Таким чином, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при виконанні рішення Соснівського районного суду м. Черкаси №712/12377/17 від 17.05.2018 року, вчинено ряд виконавчих дій, про що свідчать надані суду копії постанов та вимог державного виконавця.

Окрім цього, суд звертає увагу скаржника на те, що на даний час виконавче провадження триває, вчиняються виконавчі дії.

Стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження» говорить, що однією з підстав для примусового виконання рішення суду і, як наслідок, відкриття виконавчого провадження, є наявність виконавчого листа (судового наказу, якщо справу розглянуто господарським судом), який видається судом в передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів і на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість,

тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також

шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст. 74 ч. ч. 1-3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Таким чином, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце в тому випадку, коли в межах його повноважень існує обов`язок вчиняти конкретні дії, але він не виконаний. На даний час виконавче провадження з цього приводу не закінчене, виконавчі дії тривають, виконавчий лист перебуває на виконанні. А тому бездіяльність вказаних посадових осіб ДВС не можна визнавати протиправною та такою, що порушує права скаржника.

Крім того, строки звернення зі скаргою визначено статтею 449 ЦПК України.

Так, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Аналогічну норму містить частина п`ята статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 2 статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строку. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 09 листопада 20250 року у справі № 420/1813/19.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 «Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах».

У своїй постанові від 21.10.23020 року ВС України (справа 656/93/20) погодився з висновками, які викладені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» в якій роз`яснено, що суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не загальними нормами ЦПК України.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-152/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, на нашу думку, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз`яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку».

В скарзі скаржник ОСОБА_1 зазначає, що 18.07.2022 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 59198348 виявила що у матеріалах виконавчого провадження після його відновлення у матеріалах справи наявні тільки постанова про відкриття провадження і її скарги. Більше ніяких документів, які б свідчили про дії державного виконавця згідно до Закону України «Про виконавче провадження» у справі немає. Відсутній виконавчий лист.

Останнім днем на звернення до суду зі скаргою, щодо оскарження дій державного виконавця, було 28.07.2022 року, однак скаржник звернувся з відповідною скаргою до суду 15.08.2022 року.

Заяв чи клопотань про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин такого пропуску скаржником разом зі скаргою не подано, а резолютивна частина скарги таких клопотань не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) необхідно відмовити повністю, оскільки вимоги скарги є необґрунтованими, а також скаржниця звернулася до суду з даною скаргою із пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 126,447,448,449, 451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В скарзі ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Глущенко А.С., відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.А. Романенко

Повний текст ухвали виготовлений 05 жовтня 2022 року.