Справа № 948/351/22>
Номер провадження 2/948/163/22>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання Сизоненко Н.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Машівка Полтавського району Полтавської області в приміщенні Машівського районного суду Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

У липні 2022 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до Машівського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 6233,31 гривень за кредитним договором № б/н від 09.06.2015, а також судові витрати у розмірі 2 481,00 гривень.

Короткий зміст позовних вимог

В обґрунтування вимог позову вказано, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.06.2015. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором. Банк свої зобов`язання за договором від 09.06.2015 виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (позичальник) померла. Після чого було направлено лист до Машівської державної нотаріальної контори та встановлено коло спадкоємців, і вже 31.08.2021 ОСОБА_1 (як спадкоємцю позичальника) було направлено лист-претензію, згідно яких банк пред`явив свої вимоги, однак вимога залишилась без виконання. Відтак, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Процесуальні дії у справі

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 01 липня 2022 року вказана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А.

На виконання положень частини шостої статті 187 ЦПК України судом направлено запит до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, а 08 липня 2022 року за вих.№ 02-33/455 від 07.07.2022 отримана інформація відповідно до якої зареєстроване місце проживання (перебування) у встановленому порядку відповідача відповідає територіальній юрисдикції (підсудності) Машівського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 11 липня 2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано докази за клопотанням представника позивача.

13 липня 2022 року на виконання ухвали про витребування доказів, до суду Машівською державною нотаріальною конторою направлено спадкову справу №33-2019 (а.с. 6 том 1).

Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

19 жовтня 2022 року до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог у даній справі та вирішення питання про стягнення за таких умов в нього 50 відсотків судового збору, на виконання положень частини першої статті 142 ЦПК України.

В підготовче засідання призначене на 19 жовтня 2022 року учасники не з`явилися.

Від представника позивача Балагурак Вероніки Василівни, яка діє на підставі довіреності №5579-К-Н-О від 24.11.2020, в матеріалах справи міститься прохання проводити розгляд справи у відсутність представника банку.

Відповідач у своїй заяві від 19.10.2022 про визнання позовних вимог, виклав прохання проводити розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки до суду надійшла заява про визнання позову відповідачем, суд в порядку положень частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

09 червня 2015 року ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 24 том 1). Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором.

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду розрахунок, згідно з яким вбачається, що станом на 31.05.2019 у ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 6 233,31 грн. (а.с. 14-18 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11 березня 2019 виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, актовий запис № 23 (а.с. 71 том 1).

24 січня 2020 року банк направив до Машівської державної нотаріальної контори претензію кредитора (а.с. 73 том 1).

Листом № 516/01-16 від 20.08.2021 Машівська державна нотаріальна контора повідомила про те, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведена за №33/2019, і єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 (а.с. 74 том 1).

31 серпня 2021 року банком було направлено на ім`я відповідача лист-претензію № SAMDNWFC1 як до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 (а.с. 75-77 том1).

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

У відповідності до частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступних висновків.

З приводу вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За нормою частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем на підтвердження позовних вимог, зокрема щодо укладення договору, наявності боргу та його розміру, надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та розрахунок заборгованості.

Згідно статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частини перша-друга статті 207 ЦК України).

Згідно із статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частин першої-другої статті 1069 ЦПК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка),банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статей 1216-1218, 1220-1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом статей 1222-1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За приписами статей 1258, 1261-1265 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом частини другої статі 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини третя статті 1281 ЦК України).

Частиною першою статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно з другим абзацом частини другої статті 1282 ЦК України разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям натурі.

19 жовтня 2022 року до суду від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в частині заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно вимог статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

На даний час відповідачем борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по цьому договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з огляду на визнання позовних вимог відповідачем, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 09.06.2015 у розмірі 6 233,31 гривень.

Висновок за результатами розгляду справи

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, керуючись положеннями вищенаведеного діючого законодавства України, з урахуванням поданої відповідачами заяви про визнання позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат

Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України.

Так, згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно платіжного доручення №ZZ425B1NYC від 05 травня 2022 року позивачем при звернення до суду з відповідним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 гривень.

Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2481,00 гривень, та відповідачем визнано позов, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1240,50 гривень, а решту судових витрат у розмірі 1240,50 гривень слід стягнути з відповідача.

Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Керуючись статями 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.06.2015 у розмірі 6 233 (шість тисяч двісті тридцять три) гривні 31 (тридцять одну) копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 50 відсотків від суми судового збору в розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору в розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, сплаченого 05 травня 2022 року за квитанцією №ZZ425B1NYC на загальну суму 2481,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, б. 1Д м. Київ; адреса для листування: вул.Набережна Перемоги, 50 м.Дніпро; ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 14360570.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової ставки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 31 жовтня 2022 року

Суддя Я.А. Шинкарчук