У Х В А Л А

26 жовтня 2022 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/9889/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку, в інтересах якого діє адвокат Линник Ярослав Володимирович,

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 10 березня 2021 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у цивільній справі №761/25812/19 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку, в інтересах якого діє адвокат Линник Ярослав Володимирович,

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про захист прав споживачів та визнання документа недійсним

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року позов задоволено частково.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Як на підставу відстрочення сплати судового збору відповідач посилався на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок переважно позичених бюджетних коштів постійно здійснює виплати коштів вкладникам банків, сума яких вимірюється мільярдами гривень, а тому вважав, що наявні підстави для звільнення від сплати судового збору або його відстрочення на строк до ухвалення судового рішення.

На запит Київського апеляційного суду від 12 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва направив справу №761/26812/19, яка надійшла на адресу суду в жовтні 2022 року.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 8 Закону з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що звільнення від сплати судового збору здійснюється лише у випадку подання позовної заяви фізичною особою, тоді як апеляційну скаргу подано юридичною особою Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову в яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Оскільки предмет цієї справи не охоплює захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то немає підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору або його відстрочення.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення.

З наведеного слідує, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України скаржником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В частині 3 статті 6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом у 2019 році, заявив три вимоги немайнового характеру, за які у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" підлягав сплаті судовий збір в сумі 768,40 грн за кожну з вимог.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково, а саме дві вимоги немайнового характеру.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч. 4 ст. 6 Закону).

Відповідно до пп. 6 п.1 ч. 2. ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, сума судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2021 у даній справі становить 2 305 грн 20 коп. (768,40+768,40х150%).

З огляду на викладене, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у 2 305 грн 20 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026010; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме скаргу сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Також, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 13.02.2020 по справі №910/4557/18 в квитанції (платіжному дорученні) про сплату судового збору необхідно зазначати номер справи та дату судового рішення, що оскаржується.

Оригінал документу про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме апеляційну скаргу сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначає, що таке клопотання буде вирішено після усунення недоліків апеляційної скарги, вказаних в цій ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик