Справа № 739/932/22
Номер провадження 2/739/331/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2022 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Іващенка І.К.
за участі секретаря Шкурат О.Г.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку. Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, право власності на яку підтверджувалося відповідним державним актом. В ході оформлення документів на спадщину, померлої, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки втрачений. З приводу втрати державного акту та сертифікату він звертався до ЗМІ. Іншим не судовим шляхом вирішити питання не можливо, тому він змушений звернутися до суду.
В судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності.
Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що земельна ділянка площею 4,7184 га на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, являються власністю померлої ОСОБА_2 . (а.с.9)
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.11.2018 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5)
Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , являється сином ОСОБА_3 (а.с. 6)
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвище у ОСОБА_3 було дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». (а.с.7)
Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 614924 виданий на ім`я ОСОБА_2 . (а.с. 9)
Згідно повідомлення нотаріуса від 16.08.2022 року за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №196/2020, що до майна померлої ОСОБА_2 .
За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.
З приводу втрати державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 614924 позивач звертався до ЗМІ (а.с.11).
Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.
Керуючись ст..ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст..ст. 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України,суд -
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя: І.К. Іващенко