Справа № 183/1054/22
№ 2/183/2437/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Дубовенко І.Г.,

з участю секретаря судового засідання Шибко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості орендної плати, суд

в с т а н о в и в :

21 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», в якому просив:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 02 липня 2008 року № 04-08-126-02769, відомості про реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.06.2018 року державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Дніпропетровської області Денисенко А.С., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41639305 від 15.06.2018 року, номер запису про інше речове право: 26650645, укладений між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», , щодо земельної ділянки площею 4,5600га (4,5599га), кадастровий номер :02:012:0102, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з урахуванням змін і доповнень викладених в Додатковій угоді до Договору оренди землі від 17.04.2018 року;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі за 2020-2021 роки у грошовій формі у сумі 16 232,22 грн.;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правову допомогу у сумі 13 600,00 грн.;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2021 року (спадкова справа № 153/2020), успадкувала земельну ділянку загальною площею 4,5599 га, кадастровий номер :02:012:0102, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 квітня 2021 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57424984 від 01 квітня 2021 року, номер запису про право власності: 41296337.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ДП № 080384, виданого 05.07.2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15997.

За життя, між спадкодавцем ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,56га, кадастровий номер: :02:012:0102, який було зареєстровано 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02769. В подальшому органами Держгеокадастру площу земельної ділянки з кадастровим номером :02:012:0102 було змінено з 4,56га на 4,5599 га, тож ОСОБА_1 успадкувала земельну ділянку саме з такою площею.

17 квітня 2018 року між спадкодавцем ОСОБА_2 , товариством з обмеженою відповідальності Агрофірмою «Олімпекс-Агро» та товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» було укладено Додаткову угоду до договору, державна реєстрація якої була здійснена 13.06.2018 року Державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Денисенко А.С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41639305 від 15.06.2018 року, номер запису про інше речове право: 26650645.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, товариство з обмеженою відповідальності Агрофірма «Олімпекс-Агро» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» прийняло на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди.

Відповідно до п. 2.2. Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, відповідач зобов`язувався за користування вказаною в договорі земельною ділянкою нараховувати та сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8 116,11 грн. за рік оренди, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця.

Також згідно з додатковою угодою змінено строк дії договору оренди, а саме погоджено строк дії до 31 грудня 2029 року.

Таким чином, у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню).

Враховуючи те, що позивач успадкувала земельну ділянку та набула прав і обов`язків за Договором оренди земельної ділянки, який за життя був укладений спадкодавцем ОСОБА_2 , вона вважається такою, що в тому числі набула право отримати орендну плату, обумовлену в Договорі оренди, за користування успадкованою ділянкою.

На виконання положень ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, позивач направив відповідачу товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» повідомлення про прийняття спадщини та вимогу про погашення заборгованості по орендній платі.

Вказаними повідомленнями відповідача було проінформовано про набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 4,5599га, надані копії документів, що підтверджують факт набуття права власності, викладено вимогу про погашення заборгованості по орендній платі за 2020 рік у розмірі 8 116,11 грн., а також вимогу про сплату компенсації у розмірі 1000 грн. за відсутність оранки та культивації присадибної земельної ділянки, а також завезення соломи до садиби орендодавця.

Однак, відповіді на вказану вимогу позивачем так і не отримано, а суму заборгованості по орендній платі за 2020 рік так і не сплачено, в результаті чого позивач був позбавлена тих благ, які вона розраховувала отримати за договором, за яким вона стала орендодавцем після прийняття спадщини.

Крім того, на момент звернення до суду, відповідач не провів розрахунок з орендної плати за 2021 рік як у грошовій формі, так і у відробітковій та натуральній формі.

Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням прав позивача, оскільки вона не отримала ті блага, на які розраховувала, успадковуючи права та обов`язки за Договором оренди, а також вважає, що достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань, а отже позивач має повне право у судовому порядку домогтися розірвання договору оренди та стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідачем по справі, ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Відповідач стверджує, що в повному обсязі виплатив орендну плату в грошовій формі за 2019 рік, та не відмовляється сплатити орендну плату у грошовій формі за 2020 та 2021 роки, однак не згоден з виплатою компенсації у розмірі 1000 гривень, а також вважає, що поставка соломи до садиби позивача та оранка, культивація земельної ділянки позивача повинні здійснюватись на підставі поданої заяви, що передбачено умовами додаткової угоди, однак такі заяви відповідачем не реєструвались. Також відповідач вважає необґрунтованим розрахунок гонорару представника позивача.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечувала викладені у відзиві обставини, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 25 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21 червня 2022 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, у своїй заяві представник позивача адвокат Ямковий В.Ф. просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «АП «Придніпровське» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, належним чином повідомлений судом. Про причини неявки не повідомив.

В судове засідання представник відповідача ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши підстави позову, відзиву та відповіді на відзив, матеріали справи в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 2021 року, спадкова справа № 153/2020, вбачається, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 (а.с.12). Спадщина за цим свідоцтвом складається з земельної ділянки площею 4,5599 га, кадастровий номер :02:012:0102, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 080384, виданого 05 липня 2001 року.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 122381000:02:012:0102, площею 4,5599 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 квітня 2021 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 250934957 від 01 квітня 2021 року (а.с.15).

Між ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладався договір оренди земельної ділянки № 04-08-126-02769 від 02.07.2008 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.16).

17 квітня 2018 року між ОСОБА_2 , товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» та товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 4,56 га, про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди (а.с. 17-18).

13 червня 2018 року вказану додаткову угоду було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 127820230 від 15 червня 2018 року (а.с.16).

Також суду було надано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2021 року спадкова справа № 153/2020, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 (а.с.14). Спадщина за цим свідоцтвом складається з земельної ділянки площею 4,5599 га, кадастровий номер :02:012:0102, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 080384, виданого 05 липня 2001 року.

Відповідно до п. 2.2. договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання договору, а також орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця.

Відповідно до умов договору, орендна плата сплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня поточного року.

Відповідно до п. 4.2. додаткової угоди до договору, договір діє до 31 грудня 2029 року.

Відповідно до умов договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Судом встановлено, що повідомленням про прийняття спадщини та вимогою про погашення заборгованості по орендній платі від 15 квітня 2021 року (а.с. 19-21) товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» було належним чином повідомлене про зміну власника земельної ділянки з зазначенням усієї інформації, передбаченої законодавством.

У своїй вимозі про погашення заборгованості по орендній платі від 15 квітня 2021 року, позивач просила відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» погасити заборгованість по орендній платі за 2020 рік, яка не виплачувалась у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , попереднього власника.

Крім того, судом встановлено, що орендна плата за 2021 рік відповідачу також не виплачувалась.

При цьому, суду не надано доказів виплати орендної плати у відробітковій та натуральній формі за обома договорами, розмір цих видів орендної плати, визначених позивачем у позові, відповідачем не спростований.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право на обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, Договором оренди землі передбачено, що за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату до 31 грудня кожного календарного року.

Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з цим позовом відповідач протягом 2020-2021 років допускав прострочення виплати орендної плати за договором оренди землі.

Враховуючи, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Крім того, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у встановлені договором оренди строки також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.

Вирішуючи позов в частині виплати орендної плати у вигляді оранки та культивації земельної ділянки позивача, а також поставки соломи до садиби позивача, суд, крім зазначених вище норм законів, керується наступними нормами.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до п. 2.2 Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 (семи з половиною) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договір оренди земельної ділянки.

В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, відповідачем не спростовано, що в період з 2020 по 2021 рік оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача розміром 0,40 га, відповідачем взагалі не проводилась, як і не поставлялася солома до садиби позивача, грошова компенсація також не виплачувалася.

Вирішуючи питання щодо умов договору про оранку, культивацію присадибної ділянки, а також щодо поставки соломи, суд керується наступними нормами закону.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік.

Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України).

Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, безкоштовної поставки соломи до садиби позивача.

Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки станом на 16 березня 2021 року, нормативна грошова оцінка належної позивачеві земельної ділянки становила 120 370,87 грн, а тому на виконання умов договору, відповідач за період з 2020 року по 2021 рік повинен був нарахувати та виплатити позивачеві орендну плату в грошовій формі на загальну суму 18 055,64 грн., а саме: за 2020 рік 9 027,82 грн. (120 370,87 грн. : 100 % х 7,5 %); за 2021 рік 9 027,82 грн. (120 370,87 грн. : 100 % х 7,5 %). В той же час у прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача за вказаний період заборгованість по орендній платі в розмірі 16232,22 грн.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, оскільки суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог, розмір вимог, заявлений позивачем складає 16232,22 грн, то враховуючи визначений період прострочення та формулу розрахунку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ «АП «Придніпровське» 16232,22 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в тому числі в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, що також являється підставою для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону.

Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог.

В матеріалах справи містяться: ордер на надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги від 06 січня 2022 року, додаткова угода до нього, копі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, попередній розрахунок надання послуг адвокатом на суму 13600 грн. (а.с. 28-33), а також містяться докази понесених позивачем витрат по оплаті судового збору у розмірі 1 984,80 грн. (а.с. 1).

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», витрати по оплаті судового збору у розмірі 1984,8 грн, та витрати на правничу допомогу у розмірі 13600,00 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог, на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості орендної плати задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 02 липня 2008 року № 04-08-126-02769, відомості про реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.06.2018 року державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Дніпропетровської області Денисенко А.С., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41639305 від 15.06.2018 року, номер запису про інше речове право: 26650645, укладений між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», , щодо земельної ділянки площею 4,5600га (4,5599га), кадастровий номер :02:012:0102, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з урахуванням змін і доповнень викладених в Додатковій угоді до Договору оренди землі від 17.04.2018 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі в розмірі 16232,22 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правову допомогу у сумі 13600,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1934,80 грн.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», , юридична адреса: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», , юридична адреса: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко