Справа № 2-48/2007
Провадження № 4-с/529/11/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Начальника Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бринь Наталії Костянтинівни, на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бринь Н.К. та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що на виконанні у Диканському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) /далі - Диканський ВДВС/ знаходиться виконавче провадження № 41751023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-48/2007, виданого 21.03.2007 Диканським районним судом Полтавської області, про щомісячне стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення кожним із дітей 18 років. У кінці липня 2022 року його картковий рахунок у АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , на який надходить виключно його заробітна плата як військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 , був заблокований відповідно до постанови начальника Диканського ВДВС ОСОБА_5 про арешт коштів боржника від 26.07.2022.

ОСОБА_1 вказує, що накладення арешту на його зарплатний рахунок позбавляє його можливості вільно розпоряджатися своїми грошовими коштами та позбавляє його будь-яких засобів до існування, так як зараз він знаходиться у зоні активних бойових дій і заробітна плата військовослужбовця є його єдиним доходом. Заявник зазначає, що 26 серпня 2022 року він звернувся до начальника Диканського ВДВС із письмовою заявою про зняття арешту коштів, додавши до цієї заяви виписку банку про те, що у травні - серпні 2022 року на його рахунок надходили кошти у вигляді виключно заробітної плати. У цій заяві, крім зняття арешту коштів, він також просив направити у бухгалтерію Військової частини НОМЕР_2 постанову про утримання 50 % його заробітної плати на виплату аліментів, однак арешт коштів так і не був знятий. Заявник вказує, що накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку для виплати йому заробітної плати, понад розмір, визначений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", є надмірним тягарем для нього та порушує його права на отримання заробітної плати та належні умови життя, особливо на фронті, в умовах ведення бойових дій.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною бездіяльність начальника Диканського ВДВС ОСОБА_5 щодо незняття арешту грошових коштів у вигляді заробітної плати на його, ОСОБА_1 , картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк" та зобов`язати вказаного начальника ВДВС скасувати арешт грошових коштів у вигляді заробітної плати, накладений постановою від 26 липня 2022 року.

30 вересня 2022 року до суду надійшло заперечення на скаргу, надане начальником Диканського ВДВС ОСОБА_5 . У цьому запереченні вказано, що на виконанні у Диканського ВДВС знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей і з метою виконання рішення суду та отримання дітьми аліментів, державним виконавцем було здійснено відповідні виконавчі дії, а саме арешт коштів боржника. Жодних повідомлень з банків щодо неможливості накладення арешту на рахунок чи про те, що рахунок боржника ОСОБА_1 має спеціальний статус, до ВДВС не надходило. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц, кошти після зарахування на рахунок отримувача стають його власністю, та втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набувають статус вкладу. Арештований рахунок ОСОБА_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання. Постанова про арешт коштів боржника була винесена у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження". 19 серпня 2022 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлена для виконання до бухгалтерії Військової частини НОМЕР_2 . Згідно вказаної постанови з боржника буде здійснюватися утримання у розмірі 25 %, оскільки стосовно боржника ОСОБА_1 у Диканському ВДВС є ще одне виконавче провадження, по якому також наявна заборгованість по сплаті аліментів. Посилаючись на вказані обставини, начальник Диканського ВДВС ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання вимог скарги в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. При цьому, у заяві ОСОБА_1 вказав, що заперечення на скаргу не спростовує вказані у скарзі обставини та доводи. ОСОБА_1 також надав суду клопотання про приєднання до матеріалів справи довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 22.09.2022, згідно якої на його зарплатний картковий рахунок за вересень 2022 року надійшли кошти у сумі 6 566,70 грн - 50 % його заробітної плати, решта 50 % зарплати були утримані на сплату аліментів. Заявник вказує, що при цьому він не може зняти кошти у зв`язку із накладенням арешту на усі його грошові кошти на цьому рахунку.

Заінтересована особа - начальник Диканського ВДВС ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника вказаного відділу державної виконавчої служби.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши скаргу, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Диканському ВДВС знаходиться виконавче провадження № 41751023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-48/2007, виданого 21.03.2007 Диканським районним судом Полтавської області, про щомісячне стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення кожним із дітей повноліття.

26 липня 2022 року начальником Диканського ВДВС ОСОБА_5 було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також коштів на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом /а.с. 13/.

Судом встановлено, що на підставі оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 26.07.2022, зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 для зарахування йому заробітної плати з Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки АТ КБ "ПриватБанк" /а.с. 10/.

26 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Диканського ВДВС із письмовою заявою про зняття арешту коштів, додавши до цієї заяви виписку банку про те, що у травні - серпні 2022 року на його рахунок надходили кошти у вигляді виключно заробітної плати. У цій заяві, крім зняття арешту коштів, він також просив направити у бухгалтерію Військової частини НОМЕР_2 постанову про утримання 50 % його заробітної плати на виплату аліментів /а.с. 11/.

Судом встановлено, що як на час подання скарги до суду, так і на час розгляду її в суді по суті, арешт коштів боржника ОСОБА_1 не знято.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію також визначається статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" та розділом Х "Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень), відповідно до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

При цьому відповідно до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою у додатку № 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство України покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу - підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, пенсії, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів, та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Частинами першою та другою статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення, у розмірі не більше 50 відсотків заробітної плати .

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього Закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.
Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною, встановленою законом.
Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.
У цій постанові також вказано, що Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц, який полягає у тому, що зарахування коштів заробітної плати на картковий рахунок змінює їх правову природу і в зв`язку з чим, на ці кошти можливе накладання арешту у виконавчому провадженні.

Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.
Таким чином, в даному випадку підлягає застосуванню не висновок, що міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц, на який у своєму запереченні на скаргу посилалася начальник Диканського ВДВС Бринь Н.К., а релевантний правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) та останній правовий висновок Верховного Суду у справі щодо вирішення тотожного спору, а саме у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 2-123/11 (провадження № 61-4885св21).
З матеріалів справи вбачається, що на картковому рахунку в АТ КБ "ПриватБанк", що належить ОСОБА_1 , знаходяться грошові кошти виключно у вигляді сплаченої йому Військовою частиною НОМЕР_2 заробітної плати, яка не може бути одержана боржником.

Крім цього, до моменту звернення 08 вересня 2022 року до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності начальника Диканського ВДВС ОСОБА_5 , 26 серпня 2022 року ОСОБА_1 звертався до Диканського ВДВС із заявою про зняття арешту з грошових коштів на його картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк".

До заяви ОСОБА_1 додав всі ті письмові документи, що були долучені до скарги і які підтверджують, що на належному йому вказаному вище картковому рахунку в банку, знаходяться грошові кошти виключно у вигляді сплаченої йому Військовою частиною НОМЕР_2 заробітної плати. Зокрема, це зазначено у виписці АТ КБ "ПриватБанк" від 26.08.2022 за картковим рахунком № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ).

Таким чином, отримані Диканським ВДВС від ОСОБА_1 документи підтверджували незаконність накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку останнього № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк".

Такі доходи у вигляді заробітної плати, виплачені ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_2 , з вирахуванням щомісячних утримань та подальшим перерахуванням цих утримань в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, є власністю боржника, на які згідно із законом не допускається звернення стягнення, та призначені як джерело єдиного існування боржника, а тому накладення арешту начальником Диканського ВДВС ОСОБА_5 на такі грошові кошти є протиправним, що порушує права та інтереси боржника ОСОБА_1 .

Зазначене надавало начальнику Диканського ВДВС Бринь Н.К. визначені законом (відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі повідомлення боржника) підстави для зняття арешту із грошових коштів, що знаходяться на такому рахунку, однак вказаних дій не вчинила, що свідчить про її протиправну бездіяльність щодо незняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на спірному картковому рахунку.

Залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела існування та порушує його право на отримання винагороди за працю.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність начальника Диканського ВДВС ОСОБА_5 щодо незняття арешту з грошових коштів у вигляді заробітної плати, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , а також зобов`язати цього начальника ВДВС зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на вказаному картковому рахунку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 258-261, 263, п. 27 ч. 1 ст. 353, 354, 355, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Начальника Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бринь Наталії Костянтинівни, на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бринь Наталії Костянтинівни щодо незняття арешту з грошових коштів у вигляді заробітної плати, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати начальника Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бринь Наталію Костянтинівну зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , який накладений постановою начальника Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бринь Наталії Костянтинівни від 26 липня 2022 року у виконавчому провадженні № 41751023.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий О.С. Кириченко