Справа № 204/9900/22
Провадження № 2-з/204/178/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Шавкун Михайло Григорович, про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Шавкун Михайло Григорович до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8), Товариство з обмеженою відповідальністю « Українська боргова компанія» (адреса: м. Київ, вул. Мельникова, 12), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна (адреса: АДРЕСА_3 ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбенко Юлія Едуардівна (адреса: м. Київ, вул. Хорива, 34, оф. 2) про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Шавкун М.Г. звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Разом з позовом подана заява про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, квартири розташованої за адресою:кв. АДРЕСА_4 , яка належить позивачу. В обґрунтування заяви позивач зазначила, що звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія, Товариство з обмеженою відповідальністю « Українська боргова компанія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбенко Ю.Е. про витребування майна з чужого незаконного володіння. Крім того зазначила, з жовтня 2006 року позивачці на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_4 . В жовтні 2022 року позивачці стало відомо, що в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 та зобов`язати звільнити вказану квартиру. ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_2 з 12.08.2021 року є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2021 року укладеного з ТОВ «Українська боргова компанія». Позивач змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки спірна квартира вибула з власності позивача поза її волею та без відповідної правової підстави. Позивач вважає, що дізнавшись про існування спору, який розглядається судом відповідач може вчинити дії на порушення прав позивача щодо нерухомого майна для утруднення відновлення порушених прав на нерухоме майно. У зв`язку з чим, звернулася в суд з відповідною заявою.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява.

Пункт 1, 2 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Згідно з ч. 3ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із п.п. 4, 5, 6Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимогі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Між сторонами існує спір та предметом позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме квартиру розташованої за адресою: кв. АДРЕСА_4 .

Так, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2006 року, за позивачем ОСОБА_1 на праві власності було зареєстровано квартиру розташовану за адресою:кв. АДРЕСА_4 .

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Українська боргова компанія», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрованому у реєстрі за № 367, відповідач є власником спірної квартири.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна і заборона вчиняти будь які реєстраційні дії є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Відповідно до п. 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (ст. 151, 152 ЦПК) та накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися або користуватися спірним майно), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов до висновку про те, що вимоги заявниці стосовно забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 є обґрунтованими, законними та співмірними із позовними вимогами, які заявником заявлено у справі № 204/9900/22 та з урахуванням того, що спір виник саме стосовно вказаного майна, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, при цьому заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду. Також суд зазначає, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі. Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявниці щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності її вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягаєзадоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153,259,260,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Шавкун Михайло Григорович, про застосування заходів забезпечення позову -задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим уповноваженим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку) щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя С.В.Чудопалова