Номер провадження: 22-ц/813/6117/22
Справа № 504/4318/20
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

25.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, за наступними підставами.

Відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.10.2020, відповідач ОСОБА_2 01.01.2017 біля 19.00 годині, перебував за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні будинку, який знаходиться на території дачної ділянки АДРЕСА_1 , який знаходиться в межах Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області. Біля 21.00 години, цього ж дня, до його будинку прибули гості ОСОБА_1 та неповнолітня онука ОСОБА_3 . Цей приїзд обурив ОСОБА_2 , який просив, щоб вони залишили його будинок. В свою чергу ОСОБА_1 грубо відреагувала на його прохання та вчинила сварку, в ході якої у ОСОБА_2 виник протиправний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній. Як вказує позивач, ці обставини встановлені ухвалою суду від 07.10.2020 року, яка набрала законної сили за ч. 1 статті 125 КК України. Також позивач посилається на те, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона перебувала на лікарняному з 03.01.2017 року по 21.01.2017 року. Позивач вважає, що спричинені відповідачем їй тілесні ушкодження потягли за собою понесення на лікування витрати, які складають 4 872,66 гривень. Крім того, позивач зазначає, що через такі негативні наслідки неправомірних дій відповідача вона та онука перенесли моральні страждання, оскільки відчувала сильний біль, несла витрати на лікування, хвилювалася за своє життя, а також потягли моральні страждання дитини, в присутності якої відбулися події побиття, потягли негативні зміни у житті позивача. Заподіяну їй моральну шкоду позивач оцінює у 100 000 гривень.

На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок кримінального правопорушення, у розмірі 4 872,66 гривень, та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень (а.с. 2-30).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином відмовлено повністю (а.с. 43-44).

14 грудня 2021 року канцелярією Комінтернівського районного суду Одеської області було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2021 року. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його незаконним та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт звертає увагу на те, що відносно ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.10.2020 року Білоуса було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тобто, як зазначає апелянт, з нереабілітуючих підстав, а тому, на її думку, повинен нести відповідальність за завдану її здоров`ю шкоду. Також апелянт зазначає, що відповідач частково визнав позовні вимоги, однак суд першої інстанції не взяв цього до уваги при ухваленні рішення. Апелянт вказувала, що подія, яка сталася з вини відповідача не могла залишити ні її, ні онуку в душевному спокої, апелянт та її онука перенесли фізичний біль, образу, страх за своє життя. З огляду на це, апелянт просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги (а.с. 47-49).

Згідно із супровідним листом, який наявний в матеріалах справи, цивільна справа разом з апеляційною скаргою була отримана Одеським апеляційним судом 21.01.2022 року (а.с. 51).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.01.2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме направлення на адресу суду платіжного документу на підтвердження сплати судового збору за звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції (а.с. 53-55).

Копію відповідною ухвали було направлено апелянту засобами поштового зв`язку на вказану безпосередньо апелянтом поштову адресу. 10.05.2022 року на адресу Одеського апеляційного суду повернувся конверт із зазначенням адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 58, 59-60).

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Будь-яких відомостей щодо зміни адресу проживання матеріали справи не містять.

За положенням ч. 2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Разом з тим, згідно правові позиції ВСУ викладеної в постанові від 18 березня 2021 року по справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 по справі? ? № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 по справі № 24/260-23/52-б).

Проте,апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги апелянтом недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, усуненні не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, повинен цікавитися станом розгляду справи, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційний суд приходить до висновку про визнання апеляційної скарги неподаної та повернення апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік