Справа № 213/1782/22
Провадження 2-др/534/7/22
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДОДАТКОВА У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2022 рокум. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Циганко М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Чернова Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області,
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.09.2022 скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю та визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області щодо примусового виконання виконавчого листа № 534/196/19 від 07.05.2019, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області. Зобов`язано державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області привести виконання виконавчого листа № 534/196/19 від 07.05.2019, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області, у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
22.09.2022 представник заявника адвокат Чернов С.І. подав заяву про ухвалення у даній справі додаткового рішення, а саме просив вирішити питання щодо стягнення з Інгулецького відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7500 грн., оскільки це питання не було вирішено при постановленні ухвали за скаргою ОСОБА_2 .
У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, у відповідності до ч. 3 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали скарги, суд дійшов такого висновку.
В ході розгляду даної скарги, а саме у самій скарзі заявником ОСОБА_1 заявлено щодо понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн. Після постановлення ухвали у даній скарзі, представником заявника адвокатом Черновим С.І. подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки при постановленні ухвали 19.09.2022, не було вирішене питання про розподіл судових витрат.
До поданої скарги заявником було долучено документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.
За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частини перша та друга статті 451 ЦПК України).
Згідно із ст. 452 ЦПК України якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця.
Судом установлено, що постановляючи ухвалу за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Встановлено, що правнича допомога заявнику ОСОБА_1 надавалась адвокатом Черновим С.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.11.2010 № 826) на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 10.08.2022.
До скарги заявником подано: договір про надання правової допомоги № 7 від 10.08.2022, , ордер про надання правової допомоги ОСОБА_1 № 226006 від 10.08.2022, а також акт здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 10.08.2022.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою, а тому вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 452 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Чернова Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.09.2022 у справі за скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області доповнити абзацем наступного змісту:
«Стягнути із Інгулецького відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Ю. Морозов