11.05.2022 Єдиний унікальний номер 205/9082/21
Провадження № 2/205/656/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження і стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з ОСОБА_2 перебувала в близьких стосунках, як наслідок ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка - ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження донька по-батькові зазначена « ОСОБА_4 ». За два тижні до пологів відповідач зник, він перестав відповідати на телефонні дзвінки та повідомлення і до часу звернення до суду так і не відгукнувся. Станом на дату звернення до суду відповідач не проживає разом з дочкою, ухиляється від обов`язку щодо її утримання. На підставі викладеного, для захисту своїх прав та прав своєї дитини вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису № 596 в книзі реєстрації народження про народження ОСОБА_3 , вчиненого 20 лютого 2021 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_2 без зміни прізвища дитини; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше рекомендованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту народження дитини і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення дитиною трирічного віку.

05 листопада 2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

29 грудня 2021 року представником відповідача-адвокатом Кузяковим О.В. було надано до суду відзив на позовну заяву в якій він, зокрема, посилається на необхідність підтвердження батьківства шляхом проведення судово-біологічної експертизи і зазначає, що ОСОБА_2 не заперечує проти її проведення та погоджується на надання біологічного матеріалу для її проведення. Щодо інших позовних вимог його правова позиція буде надана після результатів експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року за клопотанням представника позивача призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу та зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

04 квітня 2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта №192 молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства ОСОБА_2 у відношенні дитини - ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2022 року було поновлено провадження у справі.

04 травня 2022 року у судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та подали заяву про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. та витрат на експертизу в розмірі 8336 грн. 88 коп., комісії банку 83 грн. 37 коп., загалом - 8420 грн. 25 коп, а представник відповідача не заперечував щодо задоволення позову, лише не погодився з датою початку стягнення аліментів з відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Кузяков О.В. надав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнав, лише не погодився в частині стягнення аліментів на утримання дитини та матері з моменту народження дитини, оскільки аліменти, за загальними правилами статей 79, 191 СК України підлягають стягненню з дня подання позовної заяви.

Третя особа на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, але до суду не з`явилась, будь-яких клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи у судовому засіданні 04 травня 2022 року, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилася донька - ОСОБА_3 , а батьком зазначено ОСОБА_5 , про що 23 грудня 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 596 та підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , яке повторно видано 20 лютого 2021 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а. с. 6).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з актового запису про народження № 596 від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_3 , який складений Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) батьком дитини записано ОСОБА_5 на підставі заяви матері в порядку ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 7).

Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України).

Підставою державної реєстрації народження дитини є, зокрема, заява її матері, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у зазначеній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Так, згідно висновку експерта № 192 від 24 березня 2022 року молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства громадянина ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У висновку також зазначено, що вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 за результатами експертизи складає не менше 99,99% (а. с. 49-50).

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність визнати ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Статями 213, 215 ЦПК України передбачено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним виключити відомості про ОСОБА_5 як батька дитини з актового запису № 596, який складений 23 грудня 2020 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внести зміни до вищевказаного актового запису, вказавши батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) та на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч. ч.1, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Частинами 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує також п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтями 181, 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 06 жовтня 2021 року (а. с. 8) і на цей час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивачки.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості, та беручи до уваги ту обставину, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів та на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, суд визначає розмір аліментів на дитину у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов`язаний її матеріально утримувати, а також з урахуванням потреб позивачки, яка є матір`ю їх спільної дитини та можливостей відповідача, суд визначає розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача з моменту народження дитини, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини та на утримання позивачки з дня подання позову до суду, тобто з 19 жовтня 2021 року, а не з дати народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) як просить позивачка у позовній заяві, оскільки нею не було надано доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача з моменту народження дитини, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 та п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., а також витрати на проведення експертизи щодо встановлення батьківства у сумі 8336 грн. 88 коп. та комісії банку 83 грн. 37 коп. на загальну суму у розмірі 8420 грн. 25 коп., які були сплачені позивачкою (а.с. 19-63).

Керуючись ст. 58 Конституції України, Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 79, 80, 84, 125, 126, 128, 135, 180 - 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження і стягнення аліментів - задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису №596 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який складений 23 грудня 2020 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро), зазначивши батьком дитини - ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не змінюючи прізвища дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 жовтня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, починаючи з 19 жовтня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах сум платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 908 грн. та витрати на проведення експертизи щодо встановлення батьківства у сумі 8420 грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , місце знаходження: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 31.

Суддя: Т.П. Терещенко