Справа № 302/914/22
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Царь О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області (юридична адреса: с.Пилипець, буд.75, Хустського району Закарпатської області), про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2022 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. У пред`явленому позові позивачка ОСОБА_1 просить: визначити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Келечин Міжгірського району Закарпатської області, тривалістю три місяці.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що її батьками були ОСОБА_3 , 1914 р.н., та ОСОБА_4 , 1919 р.н.. Мати позивачки ОСОБА_5 померла 1958 року.

01.06.1958 року виконавчим комітетом Келечинської сільсради Міжгірського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між її батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 5, в результаті чого дружина змінила прізвище зі « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». У шлюбі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дітей не мали.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Келечин. Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 20.10.2021 року № 226 ОСОБА_3 , 1914 р.н., був постійним мешканцем АДРЕСА_2 , разом з ним на день смерті проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - дружина; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - онук, який у 1992 року вибув в с. Подобовець. На випадок смерті ОСОБА_3 заповітів не залишав, спадкові справи за ним не заводилися, свідоцтва про право на спадщину за його майном не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 67374579 та № 677374575 від 18.11.2021 року.

В 1991-1992 роках позивачка з дозволу своєї мачухи ОСОБА_11 біля житлового будинку АДРЕСА_3 збудувала власний житловий будинок, який отримав № 163 А. В 2000 році після нумерації будинок ОСОБА_11 отримав № 179, а її будинок отримав № 178. На даний час позивачкою ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 283337176 від 08.11.2021 року. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Келечин.

Згідно довідки Пилипецької сільської ради від 20.10.2021 року № 227 ОСОБА_11 , 1928 р.н., була постійною мешканкою АДРЕСА_5 , разом з нею на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. В листопаді 2021 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_11 на випадок своєї смерті залишила заповіт, який посвідчено 01.07.2005 року секретарем Келечинської сільської ради та зареєстрований за №20, згідно якого ОСОБА_11 все своє майно заповіла позивачці.

Як вказує позивачка, в листопаді 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. з приводу надання консультації щодо оформлення прав на спадкове майно померлої ОСОБА_11 . За результатами перевірки Спадкового реєстру нотаріус їй повідомив про те, що ОСОБА_11 на випадок смерті залишила заповіт, посвідчений Келечинською сільською радою 01.07.2005 року. Та оскільки їй не було відомо про даний заповіт, вона звернулася до старости с. Келечин, який видав копію заповіту ОСОБА_11 , посвідченого 01.07.2005 року секретарем Келечинської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 20, згідно якого ОСОБА_11 все своє майно заповіла їй, позивачці.

При повторному зверненні до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. останній їй пояснив, що вона пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, також ним було роз`яснено порядок оформлення спадщини у разі неприйняття спадщини у встановлений законом термін, роз`яснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позовній заяві позивачкою ОСОБА_1 вказано, що строк на прийняття спадщини вона пропустила у зв`язку з тим, що про заповіт ОСОБА_11 їй не було відомо та в подальшому у неї погіршився стан здоров`я, через що вона не мала змоги виконати вказівки приватного нотаріуса, а потім почалася повномасштабна війна в Україні, у зв`язку із вторгненням російської федерації і вона була змушена займатися допомогою рідним, які переїхали на Закарпаття.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та встановити їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк - три місяці, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26 серпня 2022 року провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.29,30).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Рішко С.І, в підготовче судове засідання не з`явилися, про день та час проведення судового засідання були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду представником позивача адвокатом Рішко С.І. надано письмову заяву, в якій він просить розглядати справу у його відсутність та без участі його довірителя. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують у повному обсязі та просять задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.35).

В підготовче судове засідання представник відповідача Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте до суду надійшла письмова заява представника відповідача, в якій відповідач просить розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають та не заперечують проти їх задоволення за наведеними у позові підставами та наявними у матеріалах справи доказами (а.с.33).

Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та заяв сторін по справі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_12 є ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_1 , видного 13.09.1968 року. Згідно свідоцтва про одруження між ОСОБА_14 та ОСОБА_11 серії № НОМЕР_2 прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на « ОСОБА_15 » (а.с.7).

01.06.1958 року виконавчим комітетом Келечинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між батьком позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , актовий запис № 5, та в результаті реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « ОСОБА_8 », що підтверджується довідкою, виданої органом реєстрації актів цивільного стану від 30.11.2005 року (а.с.10).

Батько позивачки - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 72 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 03 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського райуправління юстиції Закарпатської області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11).

Мачуха позивачки - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Келечин, Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 16.05.2006 року, актовий запис № 28, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12).

01.07.2005 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, який посвідчено 01.07.2005 року секретарем Келечинської сільської ради та зареєстрований за №20, та згідно якого ОСОБА_2 , все своє майно заповіла ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_5 . Вказаний заповіт на теперішній час не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка секретаря сільської ради від 03.04.2008 році на звороті заповіту, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.13).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67374547 від 18.11.2021 року, заповіт ОСОБА_2 , у спадковому реєстрі № 44212899 на теперішній час є чинним (а.с.20).

Згідно довідок Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області за вих. № 227 та № 228 від 20.10.2022 року ОСОБА_2 , 1928 року народження, була постійною мешканкою АДРЕСА_5 , та разом з нею за адресою АДРЕСА_5 на час її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Земельні ділянки померлої ОСОБА_11 використовуються за призначенням її донькою ОСОБА_1 (а.с. 15-16).

Згідно довідки Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області № 1397 від № 16.05.2006 року ОСОБА_1 провела похорон своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу Україна (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно вимог ч.2 ст. 1221 ЦК України якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно положень ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

У відповідності з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування, тому відповідач визначений в особі Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з наданих позивачкою документів, протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивачка ОСОБА_1 своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, оскільки позивачці про заповіт ОСОБА_11 не було відомо, а тільки при звернення до приватного нотаріуса в листопаді 2021 року позивачка довідалася про наявність заповіту ОСОБА_11 та в подальшому стан здоров`я позивачки ОСОБА_1 погіршився, що підтверджується наданими позивачем медичними документами, та з яких вбачається, що вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП «Воловецька РЛ», а потім почалася повномасштабна війна в Україні та у зв`язку із вторгненням російської федерації позивачка змушена була вирішити питання про допомогу рідним і близьким, які переїхали на Закарпаття. Вказані причини пропуску строку на прийняття спадщини суд вважає поважними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, визначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачка пропустила з поважних причин встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 , при цьому інших спадкоємців, які претендують на спадщину після смерті ОСОБА_11 немає, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа смерті ОСОБА_11 не заводилася, відповідачем по справі Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не висловлено, відзив проти позову не подано, тому відповідно до приписів ч.1 ст.82 ЦПК України вищевказані обставини у справі не підлягають доказуванню, та враховуючи, що задоволення вимог позивача жодним чином не порушить прав та інтересів інших осіб, тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову та надання позивачу ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки строк для прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 пропущений з поважних причин.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.9,12,81,141,197-200,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.1216,.1270, 1272 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (громадянка України, уродженка с.Келечин Міжгірського району Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) - додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Келечин Міжгірського району Закарпатської області, тривалістю три місяці, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. Сидоренко