Справа № 212/4022/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., у порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2022 року ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся з позовом до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання в розмірі 325 000,00 гривень, без урахування утримання з цієї суми податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах протягом 21 року з 15.05.2000 по 09.07.2021 у шкідливих та небезпечних умовах праці за професією машиніст бурової установки ш.Октябрська, АТ «Кривбасзалізрудком».

На підставі інформаційної довідки умов праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання від 13.09.2021 №910/4.6-11, наданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області і затвердженої 13.09.2021р., медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 20.01.2022р. №175 Позивачу було встановлено професійні захворювання: 1. радикулопатія попереково-крижова L5,S1 та шийна С6,С7,С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язові-тонічним синдромамами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остаоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня). 2.хронічне обструктивне захворюванням легень першої стадії, емфізема легень першої стадії, група «В». Легенева недостатність першого-другого ступеня».

Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 19.07.2022р. серії 12 ААА № 060462 Позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з яких: 50% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ) та 3 група інвалідності безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль, систематично виникає необхідність отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. Також, настання негативних змін у житті Позивача, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя Позивача. Через хворобу Позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих.

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 19 вересня 2022 року розгляд справи, оскільки відсутні відомості про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви.

06 жовтня 2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнані частково, оскільки позивач при прийомі на роботу позивача було ознайомлено про умови праці на підприємстві, в свою чергу Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Вважають, що Позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, необґрунтованим, та не відповідає вимогам розумності та справедливості, не заперечують проти стягнення на користь Позивача 110906,25 гривень. Розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідь на відзив від Позивача до суду не надходила.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 15.05.2000р. по 09.07.2021р. працював у шкідливих умовах праці на посаді машиніста бурової установки шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком». Позивач перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки та не оспорюється сторонами. (а.с.5-7).

Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за довідкою висновку МСЕК від 19.07.2022р. серії 12 ААА № 060462 Позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з яких: 50% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ) та 3 група інвалідності безстроково. (а.с.18-19).

12.04.2022 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4.

В якому вказано, що умови праці Позивача на посаді підземного машиніста бурової установки на шахті «Октябрська» ВАТ, ПАТ та АТ «Кривбасзалізрудком» відносяться: за вмістом пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); за показниками рівня шуму - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі); за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); за показниками рівня вібрації локальної - до 2 класу (допустимі); за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі).

Згідно п.17 Акту, працюючи підземним машиністом бурової установки на шахті «Октябрська» ВАТ, ПАТ та АТ «Кривбасзалізрудком» в підземних умовах керував буровими станками різних типів при бурінні та розширені свердловин; виконував бурові роботи та роботи з попередження і ліквідації кривизни, аварій та ускладнень у свердловинах; нарощував штанги та вилучав їх зі свердловин; чистив та промивав свердловини; обслуговував компресори, встановлені на буровому обладнанні, пересувні компресори, які працюють у комплексі з бурової установкою та інше допоміжне обладнання; виявляв та усував несправності в роботі обслуговує мого обладнання, приймав участь у ремонті; виконував стропальні та вантажно-розвантажувальні роботи, пов`язані з переміщенням бурової установки; здійснював змащування вузлів та механізмів, підтяжку послаблених кріплень, усував неполадки при відімкнутій буровій установці; монтував, демонтував, переміщував, готував до роботи, встановлював та регулював бурове обладнання, планував та розчищав майданчик для його встановлення.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням.

Внаслідок недосконалості робочого місця, технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення, підпав під вплив параметрів концентрації аерозолів фіброгенної дії та шуму, що перевищували нормативні.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 20.01.2022р. №175 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужила робота у шкідливих умовах на ш.Октябрська АТ «КЗРК» на протязі 21 року 1 місяця з 15.05.2000-09.07.2021.

Враховуючи тривалу роботу позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативні акти, встановити неможливо. (а.с.11-15)

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст. ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характері тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання відчуває постійний стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хбета з іррадіацією в ліву руку та ногу, порушену ходу, біль у плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження та хрускіт в них, заніміння кінцівок, виражену задишку при незначному фізичному навантаженні та ходьбі, сухий кашель, біль за грудиною, загальну слабкість, втому.

При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово при застосуванні ліків.

Наявність трудового каліцтва у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими медичними виписками, з яких вбачається, що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я.

Зазначені обставини наступили у позивача у зв`язку із професійним захворюванням, що призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода..

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, що становить 65% та встановлення 3 групи інвалідності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійного характеру страждань позивача, який обмежений в можливості роботи, в звичайних повсякденних заняттях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення.

Враховуючи час протягом якого позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів, що становить 21 років 01 місяців на підприємстві відповідача, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 200000,00 гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, що буде виваженою грошовою компенсацію за завдану позивачеві моральну шкоду, а в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення на строк до закінчення військового стану, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, в зв`язку з веденням військового стану,підприємство не відвантажує свою продукцію основним покупцям і не отримує кошти від реалізації своєї продукції у повному обсязі, здійснюючи при цьому витрати, пов`язані із забезпеченням життєдіяльності підприємства, виплатою заробітної плати, сплатою податків, а також інших соціальних зобов`язань перед працівниками.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення.

Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо відстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання рішення, а відтак, і про необхідність відстрочення такого.

Складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає наявності тих виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 2000, 00грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 3 ст.12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінатна користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000,00 гривень (двісті тисяч грн. 00 коп.), без урахування податку з доходу фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»на користь держави судовий збір в розмірі 2000,00 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», місце знаходження юридичної особи: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1а, код ЄРДПОУ 00191307.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2022 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак