РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Ляховим Олександром Валерійовичем, до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Ляхов О.В. в інтересах ОСОБА_1 , шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №34863, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості в сумі 9273,27 грн.

В обгрунтування вимог адвокат посилався на те, 27.07.2014 р. між позивачем та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір. З 2014 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не звертався до ОСОБА_1 з приводу наявності заборгованості за кредитним договором, позивач не отримував письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, вказана обставна була проігнорована нотаріусом під час вчинення виконавчого напису.

Крім того, адвокат Ляхов О.В. зауважує, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу не був наданий оригінал нотаріально-посвідченого договору.

Представник позивача вказав, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус не звернув увагу на те, що з моменту виникнення права вимоги стосовно кредитних зобов`язань з погашення заборгованості минуло більше трьох років. Позивач посилається на те, що дані обставини свідчать про наявність спору між сторонами, заборгованість не є безспірною, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Процедура і позиції сторін

Ухвалою суду від 04.01.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

11.01.2022 р. позивач направив уточнену позовну заяву, з виправленими недоліками згідно ухвали суду від 04.01.2022 р (а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів отримав 03.02.2022 року.

Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Приватний виконавець Лужинецький П.В. копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів отримав 01.02.2022 року.

Приватний нотаріус Бригіда В.О. копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів отримав 02.02.2022 року.

Треті особи письмові пояснення щодо позову не подавали.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 18.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №34863, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості в сумі 9273,27 грн., на підставі якого здійснюється виконавче провадження №67342103.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом Перелік).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом, позивач долучив до позовної заяви копію виконавчого напису, вчиненого 18.10.2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого в реєстрі за №34863, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 9023,27 грн.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягується зі ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору №0420 від 27.07.2014 року, стягнення проводиться за період з 09.08.2020 року по 09.08.2021 року. Розмір заборгованості становить 9023,27 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3880,05 грн, прострочена заборгованість за процентами 3243,22 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 1900,00 грн (а.с. 11).

Крім того, до позовної заяви позивач долучив копію пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта), згідно якої позивачу відкрито картковий рахунок№ НОМЕР_1 , за умовами якого встановлений ліміт овердрафту 1000,00 грн., строк користування овердрафтом 24, процентна ставка за користування Овердрафтом 36,00 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом 2,00% (а.с. 10)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, вчинений за межами строку позовної давності, без перевірки отримання боржником вимоги про усунення порушень договору та на суму заборгованості, яка не є безспірною, оскільки приватному нотаріусу не були надані документи, на підставі яких він має право вчинити виконавчий напис.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р.) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2021 р. № 910/10374/17, в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження подання відповідачем для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Бригіді В.О. документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, оскільки суду не надані документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, а з наданих позивачем доказів вбачається, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону.

Відповідач, всупереч положенням ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, не скористався своїм процесуальним правом і не направив до суду відзив на позовну заяву, не надав докази, які б спростували доводи позовної заяви, хоча матеріали позову отримав.

Так, позивач надав суду копію договору, яка не була посвідчена нотаріально, відповідач вказані доводи позивача не спростував.

Суду не надані докази, що виконавчий напис вчинений на суму боргу, яка є безспірною і що з дня вимоги не минуло більше трьох, а з документів, які надав позивач, вбачається, що право вимоги за договором виникло понад три роки, що, в свою чергу, вказує на те, що сума боргу не була безспірною.

Таким чином, дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що виконавчий напис від 18.10.2021 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально-посвідченого кредитного договору, відповідач не спростував доводи позивача про те, що стягнута заборгованість не є безспірною і що з дня виникнення права вимоги минуло три роки, тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 12000,00 грн підтверджено змістом договору № 42/21 про надання правової допомоги від 06.12.2021 р., укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ляховим О.В., додатку №1 до договору про надання правової допомоги №42/21 від 06.12.2021 р., акту виконаних робіт №1-1-42/21 від 16.12.2021 р., ордеру про надання правничої допомоги від 16.12.2021 р. (а.с.12, 13, 14).

Щодо проведення розрахунків між адвокатом та клієнтом в пункті 3.2 Договору про надання правової допомоги зазначено, що гонорар адвоката складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатках до договору. Пунктами 2, 3 додатку №1 до вказаного договору зазначена вартість послуг та порядок їх оплати, який визначається актом приймання передачі наданих послуг.

Зі змісту акту виконаних робіт №1-1-42/21 від 16.12.2021 р. вбачається, що адвокат надав клієнту юридичні послуги, вартість яких складає 12000,00 грн; розмір гонорару включає в себе складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, складання заяви про забезпечення позову, винагорода (гонорар успіху); клієнт зобов`язується сплатити зазначену суму гонорару адвокату протягом десяти днів з дня стягнення коштів з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи.

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволено; позивач має договірні зобов`язання зі сплати витрат на професійна правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн, що підтверджується умовами договору; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 12000,00 грн. витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги.

Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами.

На підставі частин 1, 6 статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 18.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №34863, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості в сумі 9273,27 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, .

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: м. Київ, проспект П.Григоренка, 15;

приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, місцезнаходження: м. Житомир, Новий бульвар, 5, оф. 2.8.

Суддя О.В. Стрілецька