Провадження №6/447/27/22
Справа №447/3538/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі

головуючої судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши подання державного виконавця Чайковської Л.В. погодженого із в.о. начальника відділу Марутяком О.І. Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 вмотивоване тим, що на виконанні Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Львів) знаходиться виконавче провадження № 68808621 з виконання виконавчого листа № 447/3538/21 виданого 24.03.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 4000 євро та 150 євро відсотків за користування коштами та судовий збір у сумі 1625,80 грн..

Зважаючи на ухилення боржника від виконання зобов`язання, а саме: несплату боргу, неявку на виклик виконавця, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги державного виконавця, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання, вважає, що таке слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Чайковської Л.В. перебуває виконавче провадження № 68808621 з примусового виконання виконавчого листа № 447/3538/21 виданого 24.03.2022 Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу у розмірі 4000 євро та 150 євро відсотків за користування коштами та судовий збір у сумі 1265,80 грн.

14.04.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома.

26.04.2022 боржник отримав постанову

31.05.2022 на адресу боржника державним виконавцем надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень, щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклик не з`явився.

Згідно відповіді на запит щодо перетину боржником державного кордону ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України . Боржник володіє закордонним поспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Нормами Конституції України (ст. ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок приватного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 цього Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч.3 ст. 441 ЦПК).

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення».

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться, як: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участь в чомусь, уникати, навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням» вжите у п. 5 ч.1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та в п.19. Ст. 18 Закону «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Та обставина, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, вже відбувся і був об`єктивно наявним, встановлено судом на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів.

Отже, задовольняючи подання, суд врахувавши норми Закону України «Про виконавче провадження» дійшов висновку, що маючи не виконанні зобов`язання, ОСОБА_1 умисно та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що є підставою для застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 263, 441 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ,до виконання зобов`язань покладених на нього за виконавчим листом № 447/3538/21 виданого 24.03.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 4000 євро та 150 євро відсотків за користування коштами та судовий збір у сумі 1625,80 грн.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя Друзюк М. М.