Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1533/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання Калюшик О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, внаслідок посягання на гідність і честь, порушення особистих прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визнати, що поширені ОСОБА_3 відомості, які виразились у нецензурній формі в адресу ОСОБА_1 , що зафіксовані на відео носій, не відповідають дійсності та приниження честі та гідності відносно ОСОБА_1 та спростувати поширену відносно неї недостовірну інформацію, яка містить образливі, брутальні, принизливі і нецензурні висловлювання, що ганьблять її честь та гідність, стягнути з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_1 25000 гривень, завданої моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 6 січня 2019 року ОСОБА_3 в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в її адресу. А саме в присутності працівника поліції ОСОБА_3 в словесній формі виражався нецензурними словами в її адресу, що підтверджується відеозаписом, який додається до позовної заяви. Так, в подальшому за виражання нецензурними словами в адресу ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується фотокопією постанови Сарненського районного суду від 24 січня 2019 року. Неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 їй завдано моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що вона була ображена та принижена в присутності працівника поліції, учасників судових розглядів справ у Сарненському районному суді при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим, вона змушена звертатися до суду про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 25000 грн.

9 січня 2020 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява про стягнення на його користь 50000 гривень на часткове відшкодування, заподіяної йому моральної шкоди внаслідок посягання на його гідність та честь, що полягає у розповсюдженні неправдивої інформації відносно нього, втручання в його особисте життя та створення складних умов проживання АДРЕСА_2 та членів його сім`ї. В обґрунтування позову вказує, що в нього з його сусідкою існують неприязні стосунки, ініціатором яких є ОСОБА_1 . Вона навмисно обривала телефонний провід, через що були вимушені відмовитися від стаціонарного телефону, а Інтернет мали проклади через дах будинку Вона постійно звертається в Сарненський ВП ГУНП в Рівненській області, в КП «Житлосервіс» з надуманих причин. Мешканці під`їзду нашого будинку склали акти, у яких контактували провокацію конфлікту з боку ОСОБА_1 , вказують на психологічний тиск з боку останньої, розповсюдження неправдивої інформації, приниження та використання нецензурної лайки. Також вона зверталася до поліції, де просила притягнути до відповідальності його дружину, котра на її думку, неналежним чином виховує малолітніх дітей, де проводилися перевірки цих фактів, які не знайшли свого підтвердження. Проте для спростування неправдивої інформації відносно його дружини він витратив багато часу, сил і нервів, було порушено його нормальні життєві зв`язки, він зазнав великих незручностей. Внаслідок пережитого нервового стресу погіршився стан його здоров`я, на підтвердження надав відповідні медичні довідки. Внаслідок поширення відносно нього та членів його сім`ї неправдивої інформації, він переніс і переносить глибокі моральні страждання. Моральна шкода, якої він зазнав полягає в приниженні його честі та гідності, створенні нестерпних умов проживання в квартирі, де вони проживають, побоювання у його безпеці та безпеці його доньки та дружини, він втратив душевний спокій. Таким чином, враховуючи вимоги розумності та справедливості, на підставі викладеного просить на часткове відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок посягання на гідність і честь, порушення особистих прав. Зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали просили задовольнити. Що стосується зустрічного позову ОСОБА_3 до неї про відшкодування моральної шкоди, внаслідок посягання на гідність і честь, порушення особистих прав, то в його задоволенні просить відмовити. Згідно поданого відзиву, вказує, що для відшкодування моральної шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в його заподіянні. Однак, позивачем не надано наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та настанням будь яких негативних наслідків внаслідок таких дій для позивача, в тому числі у вигляді моральної шкоди. Також позивач не довів, які саме душевні страждання він зазнав і в чому саме вони проявились. Не доведено і те, що внаслідок дій відповідача у позивача погіршився стан здоров`я, а також розмір моральної шкоди 50000 грн. З огляду на наведене, вимоги позивача є необґрунтованими, не доведеними, а тому не підлягають до задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав. Від відповідача надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , в якому він пояснив, що позивач у позовні заяві не зазначає обґрунтованими суми моральної шкоди у розмірі 25000, грн., на підтвердження не надає жодного доказу. Також під поширенням інформації слід розуміти опублікування її в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах; вивішування в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом порочить гідність, честь фізичної особи. Будь яких дій, що свідчили б про поширення інформації будь якого змісту ОСОБА_1 ним не здійснювалось, а позивачем не доведено протилежного Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Свідок ОСОБА_5 дала показання, що в її матері ОСОБА_1 завжди був підвищений тиск, про конфлікти з відповідачем ОСОБА_3 дізнавалася з відео та слів позивача.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, що в коридорі квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 стоять камери відео спостереженні, які були поставлені позивачем ОСОБА_1 , без будь якого погодження, позивач постійно конфліктує з сусідами.

Свідок ОСОБА_7 дала показання, що в коридорі квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 стоять камери відео спостереженні, які були поставлені позивачем ОСОБА_1 , без будь якого погодження, позивач постійно конфліктує з сусідами.

Свідок ОСОБА_8 дала показання, що з позивачем ОСОБА_1 з ними виникали конфлікти з 2016 року, вони обривали телефонні проводи, знімає відео, подає в різні інстанції, також зверталася в поліцію м. Рівне про позбавлення її батьківських прав, робить постійні провокації.

Свідок ОСОБА_9 дала показання, що ОСОБА_1 відривала телефонні проводи в їх квартирі, поставила камеру, фіксує хто ходить, діти її бояться; в її зятя через неї погіршився стан здоров`я.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку.

Згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24 січня 2019 року №572/249/19 ОСОБА_3 6 січня 2019 року о 10 годині 00 хвилин в під`їзді будинку АДРЕСА_1 виражався нецензурними словами в адресу ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, скоївши своїми діями адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.173 КУпАП закрито, звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Судом також досліджено протокол серії ГП 622111 від 15.01.2019 року, пояснення ОСОБА_3 від 15.01.2019 року та відеозапис, наданих позивачем, по даному факту.

Як встановлено з постанови від 6 жовтня 2020 року №572/2861/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні майном задоволено. Усунено перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_4 в шляхом зобов`язання ОСОБА_9 , що проживає в квартирі АДРЕСА_5 , перевстановити вхідні двері до її квартири з правими навісами для відкривання на вхідні двері з лівими навісами для відкривання за власний рахунок.

Положеннями ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З вказаної постанови вбачається, що спір між сторонами виник з приводу вхідних дверей які розміщені по сусідству один до одного. Докази, що долучені позивачем до справи не доказуються, так як були досліджені по справі №572/2861/19.

Судом також досліджені акти жителів під`їзду АДРЕСА_6 з приводу безпідставних звинувачень ОСОБА_1 та її психологічного тиску на сусідів квартири АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді КП «Житлосервіс» Сарненської міської ради №93 від 14 травня 2019 року, №244 від 24 жовтня 2019 року про те, що КП «Житлосервіс» не надавало дозволу ОСОБА_1 (кВ. АДРЕСА_4 ) на встановлення відеоспостереження на коридорі загального користування.

Згідно довідки про результати звернення ОСОБА_8 встановлено, що між членами родини ОСОБА_8 та ОСОБА_1 впродовж двох років відбуваються суперечки щодо вхідних дверей. Дана громадянка без їхнього погодження та погодження КП «Житлосервіс» встановила відео спостереження та здійснює постійний нагляд за нею та членами її родини. ОСОБА_8 вважає, що ОСОБА_1 втручається в її особисте життя та принижує її честь та гідність, остання додала, що завідомо неправдивим був виклик на лінію 102 30 квітня 2019 року , крім того ОСОБА_1 відео з її малолітніми дітьми 2012 та 2016 р.н. (право право на зняття вона не давала та категорично проти їх подальшого фіксування на відео) та завідомо неправдиву інформацію про неї та членів її родини розповсюджує по місту чим компрометує її, як державного службовця.

Судом досліджено довідку №357/205/022010 від 11 січня 2020 року, згідно якого повідомлено, що від ОСОБА_1 до Сарненського ВП з початку 2017 року по даний час надходила велика кількість скарг та заяв щодо конфліктів з сусідами квартири АДРЕСА_2 , здебільшого що стосувалися з приводу дверей в квартирах.

Також судом досліджені медичні документи ОСОБА_3 з приводу наявних захворювань.

Також судом досліджені медичні документи ОСОБА_1 з приводу наявних захворювань.

Крім того були досліджені ксерокопія заяви сусідки ОСОБА_10 на згоду про становлення камери відео спостереження та фото таблиці розміщеної камери.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №5675 ОСОБА_11 отримала 14 листопада 2020 року побутову травму при падінні, зокрема сукупний перелом тіла ліктьової та променевої кісток, закритий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням.

Згідно довідки Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області за результатами повідомлення ОСОБА_1 встановлено, що 19 квітня 2019 року о 15.20 невідома жінка по налаштуванні її сусідки ОСОБА_8 висловлювалася нецензурною лайкою та показувала непристойні жести в сторону ОСОБА_1 , що було знято на камеру відео спостереження.

Відповідно до ст. 28 Конституції України та ст. 270 ЦК України фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі.

Також, статтею 32 Конституції України проголошено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять честі, гідності чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності; з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до абзацу 1 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1 позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Як випливає із змісту ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації .

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відтак, предметом доказування у справах про захист честі, гідності та ділової репутації особи є доведення суду наявності в сукупності всіх зазначених обставин, а відповідно і складу правопорушення у діях відповідача, що дає підстави для задоволення позову. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення призводить як до відсутності самого правопорушення, так і до відмови у задоволенні позову.

Згідно з п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009№ 1 позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009№ 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецендентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що для виникнення права вимоги щодо спростування недостовірної інформації, необхідно встановити факт її поширення.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Нормами ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог і обставин, на які представник позивачів посилається в обґрунтування своїх вимог, покладається на нього.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України вважає ці докази недостатніми, оскільки на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Згідно п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Право на компенсацію моральної шкоди - це можливість людини, якій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загально-соціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов`язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності, а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів по примусове забезпечення виконання зазначеного обов`язку.

Згідно ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань , або інших негативних явищ, заподіяній фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до ч.2 п.5 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України доведенню підлягає наявність в т.ч. причинно-наслідковий зв`язок між діяннями особи та моральними стражданнями, який підтверджує, що ці страждання були викликані конкретними діями.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність ні первісних ні зустрічних позовних вимог та про відсутність правових підстав для їх задоволення, так як жодною із сторін не надано суду жодного доказу спричинення моральної шкоди внаслідок дій, не зазначено та не доведено наявність причино-наслідкового зв`язку та настанням негативних наслідків, в тому числі моральної шкоди.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 279 ЦПК України, ст. 22 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрованого: АДРЕСА_8 , фактично проживаючого: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 (зареєстрованого: АДРЕСА_8 , фактично проживаючого: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_1 ) про відшкодування моральної шкоди, внаслідок посягання на гідність і честь, порушення особистих прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 18 листопада 2022 року.

Суддя: