Провадження 2/127/2081/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Федчук Світлани Миколаївни про відвід судді в цивільній справі № 127/16282/22 за позовом адвоката Федчук Світлани Миколаївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом адвоката Федчук Світлани Миколаївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

16.11.2022 на адресу суду надійшла заява від адвоката Федчук Світлани Миколаївни про відвід судді Борисюк І.Е. у вищевказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що представником відповідача у даній справі є адвокат Усов Ю.В., який був особистим адвокатом судді Борисюк І.Е. у цивільній справі № 127/20996/16-ц, а можливо і залишається, оскільки розгляд справи поновлено. Також суддею допущено процесуальні порушення. Так, суддя, не з`ясувавши в учасників справи їх думку щодо можливості закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті, ухвалою 05.10.2022 закрила підготовче провадження та призначила розгляд справи по суті з одночасним викликом свідків по справі, тим самим створюючи перешкоди для надання позивачем доказів з відповіддю на відзив та заявлення інших клопотань щодо долучення чи витребування судом додаткових доказів у справі в разі надання відповідачем заперечень на відзив. Вчинення суддею процесуальних дій з порушенням вимог процесуального законодавства, створення конфліктної ситуації у поєднанні з отриманою учасником справи інформацією про взаємовідносини судді із представником відповідача, невжиття суддею заходів щодо самовідводу, дають позивачу та його представнику підстави сумніватися у об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід; якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Адвокат позивачки, заявляючи відвід, як на такі обставини послалась на те, що суддею було допущено порушення норм ЦПК України, а також представник відповідача у даній справі був і, можливо, є «особистим адвокатом судді Борисюк І.Е.».

Суд стверджує, що мотиви, з яких адвокатом позивачки заявлено судді Борисюк І.Е. відвід, є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо доводів адвоката позивачки про допущення суддею процесуальних порушень, а саме вирішення питання про закриття підготовчого провадження не з`ясувавши при цьому думки учасників справи, тим самим «створивши перешкоди для надання позивачем доказів з відповіддю на відзив та заявлення інших клопотань щодо долучення чи витребування додаткових доказів по справі в разі надання відповідачем заперечень на відзив», то такі доводи є безпідставними з огляду на наступне.

Судом в ході підготовчого провадження у даній справі вирішено усі питання визначені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, проведені усі необхідні підготовчі дії, які є достатніми для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. Підстав для необхідності відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви у підготовчому засіданні судом не було встановлено. Тому суд прийшов до висновку про закриття підготовчого провадження і справу призначив до судового розгляду по суті.

При цьому, вирішення питання щодо можливості закриття підготовчого провадження віднесено виключно до компетенції суду. З`ясування судом думки учасників справи щодо можливості закінчення підготовчого провадження цивільно-процесуальним законом не передбачено. Такий висновок суд робить за результатами підготовчого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Що й було здійснено судом.

Щодо тверджень адвоката позивачки про створення судом перешкод у наданні доказів, то такі твердження є необґрунтованими й надуманими з огляд на наступне.

Процесуальним законом чітко визначено спосіб і порядок надання доказів, що неодноразово було роз`яснено учасникам справи.

Усі клопотання, які були заявлені учасниками справи в ході підготовчого провадження, були вирішені судом.

Крім того, в ході підготовчого провадження учасниками справи не було повідомлено суд про неможливість подання доказів по справі; учасники справи в засіданні зазначили, що вони повідомили суд про всі обставини справи які їм відомі, надали усі наявні у них докази, на які вони посилаються у позові і відзиві. Крім того, суд запропонував у встановлений судом строк позивачу подати відповідь на відзив, а відповідачу заперечення, а також докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується дані заяви по суті справи, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем, що відповідає положенням ч. 2 і ч. 3 ст. 174, п. 12 ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 199 ЦПК України. При цьому, надання таких заяв по суті відбувається до початку розгляду справи по суті, який розпочинається з оголошенням головуючим судового засідання відкритим (ч. 3 ст. 217 ЦПК України). Також процесуальним законом чітко визначено дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження, а які до початку судового розгляду справи по суті.

Таким чином, суд діяв в межах своїх повноважень, керуючись чинним законодавством України. Доводи ж заявника зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо тверджень адвоката позивачки про «взаємовідносини» адвоката відповідача Усова Ю.В. та судді Борисюк І.Е., то суд звертає увагу на наступне.

Так, в 2016 році адвокат Усов Ю.В. був представником фізичної особи - ОСОБА_3 у цивільній справі на підставі договору про надання правничої допомоги. Після ухвалення судового рішення в суді першій інстанції 14.12.2016 договір було припинено.

У судді Борисюк І.Е. відсутній приватний інтерес, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень. Суддя не перебуває в особистих, сімейних, дружніх чи інших позаслужбових стосунках із адвокатом Усовим Ю.В. Крім того, суддя, здійснюючи правосуддя враховує, що сімейні, соціальні взаємовідносини чи будь-які інші стосунки та втручання з боку органів державної влади не мають впливати на поведінку судді чи ухвалення судових рішень.

В даному випадку ні потенційного, ні реального конфлікту інтересів не існує.

Також слід врахувати, що суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Судом не встановлено обставин, які б могли свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді або наявність будь-яких інших обґрунтованих підстав для відводу, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 36 ЦПК України.

Суд прийшов до висновку, що обставини, викладені у заяві про відвід не можуть слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованим відвід судді Борисюк І.Е., заявлений адвокатом Федчук Світланою Миколаївною, діючою в інтересах позивачки ОСОБА_1 , в цивільній справі № 127/16282/22.

Заяву адвоката Федчук Світлани Миколаївни, діючої в інтересах позивачки ОСОБА_1 , про відвід судді Борисюк І.Е. передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення, в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України, судді для розгляду цієї заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: