Справа № 286/3643/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Маковської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_2 від імені якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Овруцької міської ради , -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Мотивуючи вимоги тим, що колишній чоловік позивача - ОСОБА_3 від спільного проживання з нею має неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,шлюб з відповідачем розірвано. Відповідач постійно знаходиться за кордоном на роботі. Він не піклується про дитину, коли приїжджає, не перевідує її. Життям дитини взагалі не цікавиться. Дитина не пам`ятає батька, про нього не говорить, не згадує, фактично вона його не знає. Коли нею було подано позов до суду про стягнення з відповідача аліментів, останній намагався довести, що це не його дитина. По справі була призначено генетичні експертизи, але все одно відповідач дитину не визнає, не вважає її своєю докою, через що й має таке ставлення до неї. Нею було подано до Овруцького районного суду позов Про позбавлення батьківських прав відповідача. Рішенням Овруцького районного суду від 30 листопада 2020 року по справі №286/4006/19 їй було відмовлено у задоволенні позову. Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року вищевказане рішення було змінено та доповнено абзацом в якому було вказано про попередження відповідача змінити ставлення до дитини та покладено на третю особу контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків. З того часу нічого не змінилось. Відповідач жодного разу не зателефонував дитині та не цікавиться станом її здоров`я. розмір заборгованості по аліментам зріс з 68358 грн. до 118406,15 грн., тобто зріс на 50 тис. грн.. Жодного разу аліменти не були сплачені. Вона зверталась до третьої особи з приводу виконання ними рішення Житомирського апеляційного суду. Згідно наданої відповіді, відповідач на попередження не реагує, а здійснити контроль неможливо через його перебування за кордоном України.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, зазначивши, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. При цьому, вказав, що позивач з самого народження дитини веде себе дуже дивно, перешкоджає брати участь у вихованні дитини йому та його батькам. На дзвінки не відповідає, смс повідомлення ігнорує. Коневською порушено ряд норм Сімейного кодексу. Позивач ігнорує всі статті Кодексу. Вона не вказує та приховує свою реальну адресу проживання в Київській області, дитячий садок, який відвідує дитина, і наводить навмисно суду неправдиві свідчення та обставини, що порушують ряд статей кримінального та цивільного кодексів України.

Крім того, відповідач відмітив, що одружився на ОСОБА_2 , коли вона була на 5 місяці вагітності. Вона не хотіла їхати з дитиною до нього в Норвегію, хоча до весілля домовлялися, що приїде. Вона не відправляє ніякі документи до Норвегії, знаючи його адресу проживання.

Перебуваючи в Норвегії на навчанні, він неодноразово надав фінансову допомогу на утримання дитини. Крім того, він постійно ініціює зустрічі з метою виконання власних обов`язків. Однак, позивач створює штучні перешкоди для проведення ним часу з дитиною. Разом з тим, це не впливає на його внутрішнє відношення до обов`язків. Твердження, що він не хоче приймати участі у вихованні дитини є неправдивими, надуманими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки є твердженнями з чужих слів. Позивач не наводить та не обгрунтовує конкретну підставу. Він же ініціює зустрічі щодо спільного часу з дитиною, які через волю позивача не реалізуються. Звертає увагу, що його ставлення до дитини ніяк не є таким, що слугувало б підставою для позбавлення батьківських прав. Він ніколи не поводився жорстоко з дитиною, не є хронічним алкоголіком чи наркоманом, ніколи не мав судимості. Він готовий до діалогу з позивачкою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просив задовольнити з підстав викладених в позові.

Позивач в судовому засіданні 27.09.2022 року позовні вимоги підтримала.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника третьої особи, врахувавши думку дитини, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 30.11.2020 року у справі №286/4006/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, що набрало законної сили встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01.02.2016 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26.10.2016 було стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2015 року і до досягнення нею повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 , розмір заборгованості по аліментах останнього станом на жовтень 2019 року становить 68358 грн.65 коп..

Вказаним рішенням суду в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовлено за безпідставністю.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23.02.2021 року рішення Овруцького районного суду від 30 листопада 2020 року змінено, доповнено резолютивну частину рішення таким абзацом: Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Покладено на службу у справах дітей Овруцької міської ради Житомирської області контроль за виконанням своїх батьківських обов`язків. В решті рішення суду залишено без змін.

Крім того, у постанові апеляційний суд дійшов до висновку про доведеність винних дій відповідача ОСОБА_3 щодо виконання ним батьківських обов`язків.

З матеріалів справи видно, що з часу ухвалення рішення Житомирським апеляційним судом, розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_3 зріс та станом на липень 2021 року складає 118406,15 грн., жодного разу аліменти ним не сплачувались, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.15-18).

Лист служби у справах дітей Овруцької міської ради №295 від 06.08.2021 року свідчить, що ОСОБА_3 було попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітньої доньки ОСОБА_4 у телефонному режимі. Проте, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_3 за кордоном ССД не мала можливості провести заходи по контролю за виконанням ним своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

У судовому засіданні 27.09.2022 року позивач пояснила, що має з відповідачем неприязні стосунки, але не перешкоджала йому у спілкуванні з дитиною. Відповідачу відома адреса місця проживання дитини в м. Буча Київської області. Він взагалі не цікавиться долею дитини.

Судом була заслухана думка дитини, ОСОБА_4 пояснила, що у неї два батька ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Першого батька, ОСОБА_3 вона не пам`ятає, бачила його коли була маленькою. Він не допомагав їм, не пам`ятає чи спілкувався з нею. Татом вважає ОСОБА_8 , який проживає з ними.

Частиною четвертою і п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 02.09.2022 року №02-09/1547, виконавчий комітет Овруцької міської ради зважаючи на ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, суд бере до уваги, що відповідач, будучи повідомленим про розгляд питання про позбавлення його батьківських прав, на засідання комісії не з`явився, жодних заяв та повідомлень з приводу розгляду питання доцільності позбавлення його батьківських прав до Комісії не надав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Суд бере до уваги, що відповідач належних висновків для себе не зробив, своє ставлення до виховання дочки не змінив, заборгованість по сплаті аліментів зросла до 118406,15 грн., доказів матеріального утримання дитини та її виховання суду не надав, позивач самостійно продовжує займатися вихованням та матеріальним забезпеченням доньки. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 батька, тобто відповідача не пам`ятає, татом вважає іншого чоловіка.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

В судовому засіданні знайшла підтвердження обставина свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини відповідатиме інтересам останньої, а тому позов підлягає задоволенню.

Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908, 00 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 19, 164, 166 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої в АДРЕСА_2 , понесені судові витрати в сумі 908,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Повний текст рішення складено 09 листопада 2022 року.