Справа № 344/657/21
Провадження № 22-ц/4808/793/22
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Максюти І.О., Бойчук І.В.

секретаря Шандалович В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2021 року постановлене в складі судді Бабій О.М. у м.Івано-Франківськ у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшин» про заміну стягувача у справі № 2-2650/2010,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі № 2-2650/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 серпня 2007 року № 1068/2007.

В обґрунтування заяви зазначало, що 15 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «КБ «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладений договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором від 13 серпня 2007 року № 1068/2007 та договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави.

31 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладений договір відступлення прав вимоги за лотом gl48n718070, відповідно до умов якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло право вимоги за кредитним договором від 13 серпня 2007 року № 1068/2007, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року заяву ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача у справі № 2-2650/2010 задоволено. Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2010 року у справі № 2-2650/2010.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» з 31 серпня 2020 року як новий кредитор - правонаступник ПАТ «КБ «Надра», набуло право вимоги, у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором від 13 серпня 2007 року № 1068/2007 та договором поруки, який забезпечував належне виконання зобов`язань за вказаним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали. Зокрема вказує, що заява подана в порядку виконання судових рішень не може бути задоволена, так як заявник не надав доказів наявності будь-якого виконавчого провадження щодо нього на час звернення на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2010 року у справі №2-2651/2010, а відповідно до ухвал Тисменицького районного суду від 25.05.2017 року у справі №352/1565/16-ц, Івано-Франківського міського суду від 06.06.2018 року у справі №344/14674/17 та від 04.04.2017 року у справі №344/15521/15-ц, які набрали законної сили, строк пред`явлення виконання завершився ще 17.08.2011 року і постанови про відкриття виконавчого провадження скасовані. Також представником ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не подано доказів, які б підтверджували факт первинного відступлення ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги саме за кредитним договором №663/МК від 21.12.2007 року, укладеним ПАТ «Комерційний банк «Надра» з ОСОБА_1 . Просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішенням, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.

ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» подало відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що доводи апелянта про неможливість заміни сторони виконавчого провадження без наявності відкритого виконавчого провадження не заслуговують на увагу, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження на будь-якій стадії процесу. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Сторони у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явились, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у її відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення судової повістки не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшин» про заміну стягувача суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» з 31 серпня 2020 року як новий кредитор - правонаступник ПАТ «КБ «Надра», набуло право вимоги, у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором від 13 серпня 2007 року № 1068/2007 та договором поруки, який забезпечував належне виконання зобов`язань за вказаним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2010 року по справі № 2-2650/2010 задоволено позовні вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» 193 052,61 грн заборгованості за кредитним договором № 1068/2007 від 13.08.2007 року, а також 1700 грн витрат по оплаті судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.46-48).

На підставі договору № GL48N718070 про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатках №№1-5 до цього договору, за кредитними договорами, у тому числі по кредитному договору № 1068/2007 від 13.08.2007 року, укладеним із ОСОБА_1 та договором поруки від 13.08.2007 року, укладеними із ОСОБА_3 , договору іпотеки від 13.08.2007 року .

На підставі договору про відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070 від 31 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» право вимоги за договорами, у тому числі по кредитному договору № 1068/2007 від 13.08.2007 року, укладеним із ОСОБА_1 та договором поруки від 13.08.2007 року, укладеними із ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст. 55 ЦПК України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Отже, відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 51 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21).

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Установлено, що у цій справі ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» просило суд замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн`у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2010 року у справі № 2-2650/2010 незалежно від того чи відкрито виконавче провадження і чи сплили строки пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду зазначила:

«124. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

125. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

126. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

127. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

128. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

129. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

130. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що представником ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не подано доказів про те, що видавався виконавчий лист на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2010 року у справі № 2-2650/2010 та він пред`являвся до виконання, що підтверджується поданою на вимогу суду інформацією від 14 вересня 2022 року.

Відтак, втрата ПАТ «Комерційний банк «Надра» процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій - видачу виконавчого докумета на примусове виконання заочного рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2010 року по справі № 2-2650/2010 року до моменту укладення договору ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» від 31 серпня 2020 року договору про відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор став процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Вирішуючи цей спір та ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, належно не з`ясував обставини у цій справі й прийшов незаконного висновку про заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2010 року у справі № 2-2650/2010.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, тому оскаржуване рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у задоволенні заяви про заміну стягувача у справі № 2-2650/2010.

За змістом ст.382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий судовий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно квитанції № 0.0..1 від 17.02.2021за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 454 грн судового збору. (т.1 а.с.126)

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) грн підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на його користь.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» у задоволенні заяви до ОСОБА_1 про зміну стягувача у справі №2-2650/2010 з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» прав кредитора по кредитному договору 31068/2007 від 8/13/2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з для її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.О.Максюта

І.В.Бойчук