Справа № 214/8283/21
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, в якому просила суд визнати та звернути до виконання Рішення окружного суду м. Цел`є, провадження №Р 1009/2005, що вступило в законну силу 28 березня 2006 року та підлягає виконанню з 21 квітня 2006 року в частині стягнення прострочених невиплачених аліментів з боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЕМШО (словенський персональний ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 , на користь стягувачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЕМШО (словенський персональний ідентифікаційний номер) НОМЕР_2 , у розмірі 22106,14 євро та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЕМШО (словенський персональний ідентифікаційний номер) НОМЕР_3 , у розмірі 18855,65 євро. В обґрунтування клопотання зазначено, що Рішенням окружного суду м. Цел`є, провадження № Р 1009/2005, що вступило в законну силу 28 березня 2006 року та підлягає виконанню з 21 квітня 2006 року, затверджена мирова угода, в якій зазначено, що ОСОБА_4 , батько неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 зобов`язується сплачувати щомісячні аліменти у розмірі 40000,00 словенських толарів на кожного, тобто разом 80000,00 словенських толарів, починаючи з 01 квітня 2006 року щомісячно до 20 числа за поточний місяць на розрахунковий рахунок матері ОСОБА_7 , № НОМЕР_4 , відкритий в банку «Банк Цел`є». Аліменти у погодженому сторонами і домовленому розмірі батько зобов`язався виплачувати до моменту першого перерахунку з урахування росту цін на товари першої необхідності у Республіці Словенії, після чого аліменти будуть виплачуватися у більшому розмірі, який буде періодично перераховуватися і відображатися у повідомленні Центру соціальної служби. За прострочку в оплаті аліментів нараховуються відповідні проценти, тобто неустойка від дати прострочення кожної окремої виплати аліментів, до дати оплати, у тому числі і у примусовому порядку. Разом з тим, сторони дійшли згоди, що діти будуть мати зареєстроване постійне місце проживання за адресою матері. Зазначена мирова угода була зачитана обом сторонам цивільної справи, після чого вони заявили, що мирова угода відповідає свободі їхній волі і що вони проінформовані про те, що мирова угода підлягає виконанню. Вказана мирова угода була підписана Безовшек Петером, тобто боржнику було відомо про Рішення Окружного суду м. Цел`є, провадження № Р 1009/2005. Таким чином, факт належного повідомлення боржника про дату, час і місце розгляду справи підтверджується його підписом під текстом мирової угоди. Відповідно до витягу про індексацію (перерахунок) аліментів за період з 01 квітня 2007 року по 29 травня 2020 року аліменти призначені згідно вказаної мирової угоди мають наступний розмір:

датаофіційний вісник Республіки Словенія №% перерахункупопередня сума, євронова сума, євро
01.04.200729/072166,92170,26
01.04.200831/086,5170,26181,33
01.04.200923/092,3181,33185,50
01.04.201025/101,2185,50187,83
01.04.201123/111,6187,73190,73
01.04.201224/123190,73196,45
01.04.201327/132,6196,45201,56
01.04.201421/141201,56201,76
01.04.201522/150201,76201,76
01.04.201620/160201,76201,76
01.04.201715/172,3201,76206,08
01.04.201818/181,3206,40209,08
01.04.201920/191,3209,08211,80
01.04.20204/202,2211,46216,46

Відповідно до вимог від 10.12.2018 року ОСОБА_2 у якості кредитора вимагає виплату від ОСОБА_4 прострочених невиплачених аліментів за період з 2007 року по 2017 рік у розмірі 17072,02 євро, а ОСОБА_3 - у розмірі 14696,27 євро. Разом з тим, відповідно до розрахунку за 2007-2019 роки розмір заборгованості з часу вимоги ОСОБА_2 від 10.12.2018 року до 10 грудня 2019 року збільшився і становить 22106,14 євро, а ОСОБА_3 - 18855,65 євро. Окрім того, ОСОБА_2 з 2018 року навчається на очній формі навчання по програмі бакалаврат за напрямком підготовки «Дизайн, обладнання інтер`єрів» у Автономному навчальному закладі на рівні бакалаврату Філії приморського університету м. Трзін, вул. Преває, 10, 1236, Словенія, а ОСОБА_3 у навчальному році 2019/2020 навчається на другому курсі медичного коледжу за програмою «Сестринська справа». Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст. 183 Сімейного кодексу Республіки Словенія батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, забезпечуючи відповідно до своїх можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини; дитину, яка навчається в закладі середньої освіти, батьки повинні утримувати також після досягнення нею повноліття, якщо вона зачислена до денної форми навчання, не є працевлаштованою і не зареєстрована в реєстрі безробітних, а саме: до першого закінчення середньої освіти або до отримання вищого рівня загальної або професійної освіти, який можна отримати відповідно до нормативних актів у галузі середньої освіти, зобов`язання утримання триває не довше, ніж до досягнення дитиною 26 років; дитину яка зарахована до вищого професійного навчального закладу, повинні утримувати батьки, якщо вона навчається на денній формі навчання, не є працевлаштованою і не зареєстрована в реєстрі безробітних, а саме: до першого закінчення вищого професійного навчання відповідно до положень закону, що регулює вищу професійну освіту; дитину, яка навчається у вищому учбовому закладі, повинні утримувати батьки, якщо вона навчається на денній формі навчання, не є працевлаштованою і не зареєстрована як безробітна, а саме до першого закінчення бакалаврату або до першого закінчення магістерської програми або єдиної магістерської програми, відповідно до положень закону, що регулює вищу освіту, якщо навчальна програма, в якій навчається дитина, триває більше чотирьох років, зобов`язання щодо утримання подовжуються на довшу тривалість програми навчання, зобов`язання по утриманню триває не довше, ніж до досягнення дитиною 26 років.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у судове засідання надала письмову заяву, в якій клопотання підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути за її відсутності.

Безовшек Петер про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, заперечень проти клопотання не надав. У відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Базовим міжнародним договором, що регулює питання стягнення аліментів чи утримання є Конвенція ООН про стягнення аліментів за кордоном від 20.06.1956 року (далі - Конвенція 1956 року).

Однак, 23 листопада 2007 року ООН була прийнята Конвенція про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання (далі - Конвенція 2007 року), згідно зі статтею 49 якої у відносинах між Договірними державами Конвенція 2007 року замінює Конвенцію 1956 року настільки, наскільки її сфера застосування між такими державами збігається зі сферою застосування Конвенції 2007 року.

Конвенція 2007 року була ратифікована Верховною Радою України від 11 січня 2013 року.

Також, відповідно до розділу І Інструкції про виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2017 року №2904/5 (далі - Інструкція), у разі якщо у відносинах між Договірною державою та Україною одночасно діє Конвенція 2007 року і Конвенція про визнання і виконання рішень стосовно зобов`язань про утримання, вчинена 02 жовтня 1973 року у м. Гаазі, що набрала чинності для України 01 серпня 2008 року (далі - Конвенція 1973 року), або Конвенція 1956 року у м. Нью-Йорку, що набрала чинності для України 19 жовтня 2006 року, застосовується Конвенція 2007 року. У разі якщо визнати і виконати в Договірній державі рішення про стягнення аліментів (утримання), винесене до набрання чинності Конвенцією 2007 року, на підставі її положень неможливо, але можливо на підставі положень Конвенції 1973 року або Конвенції 1956 року, застосовуються положення останніх відповідних конвенцій.

Згідно інформації, зазначеної на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права до Конвенції 2007 року приєднались такі країни: Албанія, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія і Герцеговина, Бразилія, Болгарія, Хорватія, Кіпр, Чеська Республіка, Естонія, Фінландія, Франція, Німеччина, Греція, Гаяна, Гондурас, Угорщина, Ірландія, Італія, Казакстан, Латвія, Литва, Люксенбург, Мальта, Чорногорія, Нідерланди, Нікарагуа, Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Сербія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Швеція, Туреччина, Україна, Велика Британія, Сполучені Штати Америки.

Отже, згідно з Рішенням окружного суду м. Цел`є, провадження № Р 1009/2005, що вступило в законну силу 28 березня 2006 року та підлягає виконанню з 21 квітня 2006 року, була затверджена мирова угода, підписана ОСОБА_7 та Безовшек Петером, наступного змісту:

«Місце проживання спільних неповнолітніх синів сторін цивільної справи ОСОБА_2 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Цел`є, персональний номер НОМЕР_2 , і ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Цел`є, персональний номер НОМЕР_3 , визначається за адресою позивачки ОСОБА_7 , персональний номер НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_4 , персональний номер НОМЕР_1 - батько неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 - зобов`язується виплачувати щомісячні аліменти у розмірі 40000,00 словенських толарів на кожного, тобто разом 80000,00 словенських толарів на місяць, починаючи з 01.04.2006 року щомісяця до 20 числа за поточний місяць, на розрахунковий рахунок матері дітей ОСОБА_7 , № НОМЕР_4 , відкритий в банку «Банк Цел`є».

Аліменти у погодженому сторонами і домовленому розмірі батько зобов`язується виплачувати до моменту першого перерахунку, тобто першої індексації суми аліментів, з врахуванням росту цін на товари першої необхідності у Республіці Словенії, після чого аліменти будуть виплачуватися у більшому розмірі, який буде періодично перераховуватися і відображатися у повідомленні Центру соціальної служби. За прострочку в оплаті аліментів нараховуються відповідні проценти, тобто неустойка від дати прострочення кожної окремої виплати аліментів, до дати оплати, у тому числі і у примусовому порядку.

Зустрічі відповідача ОСОБА_9 з неповнолітніми синами ОСОБА_10 і ОСОБА_11 відбуватимуться кожні два тижні, на вихідні дні, починаючи з п`ятниці, коли батько забиратиме їх зі школи та дитячого садка, і до неділі до 19 години, коли він привезе дітей до матері до неї додому. Перша зустріч, таким чином, відбудеться 31.03.2006 року. Також кожну другу середу у тижні, починаючи з 29.03.2006 року, батько забиратиме дітей зі школи та дитячого садка, і привозитиме до матері до 19 години увечері цього ж дня до неї додому. Половину тижневих канікул діти проводитимуть разом з батьком, а влітку - щонайменше два тижні підряд - терміни і дати батьки будуть узгоджувати між собою заздалегідь.

Сторони дійшли згоди, що неповнолітні діти будуть мати зареєстроване постійне місце проживання за адресою матері.

Сторони дійшли згоди, що кожна сторона цивільної справи сама оплачує свої судові витрати.».

Зазначена мирова угода була зачитана обом сторонам цивільної справи, після чого вони заявили, що мирова угода відповідає свободі їхньої волі і що вони проінформовані про те, що мирова угода підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції 2007 року цей розділ застосовується до рішення, винесеного судовим або адміністративним органом щодо зобов`язань про утримання. Термін «рішення» також охоплює мирову угоду або договір, укладені в такому органі або затверджені таким органом. Рішення може охоплювати автоматичне коригування шляхом індексації та вимогу сплатити заборгованість, утримання за минулий період або відсотки та визначення виплат або витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Конвенції 2007 року рішення визнається, лише якщо воно має законну силу в державі походження, та виконується, лише якщо воно є таким, що підлягає виконанню, у державі походження.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Так, з аналізу поданого клопотання, в якому заявник просить визнати та звернути до виконання Рішення окружного суду м. Цел`є, провадження №Р 1009/2005, що вступило в законну силу 28 березня 2006 року та підлягає виконанню з 21 квітня 2006 року в частині стягнення прострочених невиплачених аліментів з боржника ОСОБА_4 на користь стягувачів ОСОБА_2 у розмірі 22106,14 євро та ОСОБА_3 у розмірі 18855,65 євро, випливає, що заявник фактично просить змінити зміст зазначеного вище судового рішення - мирової угоди, яка є такою, що набрала законної сили, оскільки таким чином зміниться суть судового рішення - мирової угоди.

Тобто, в даному випадку, буде мати місце зміна судового рішення по суті, позаяк як убачається з укладеної мирової угоди питання щодо стягнення простроченої заборгованості за аліментами не було предметом розгляду в суді справи провадження № Р 1009/2005 і остаточне рішення з цього приводу судом не приймалось, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Керуючись, ст.ст. 462-470 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню задовольнити частково.

Визнати та звернути до виконання Рішення окружного суду м. Цел`є, провадження №Р 1009/2005, що вступило в законну силу 28 березня 2006 року та підлягає виконанню з 21 квітня 2006 року в наступній частині:

«Відповідач ОСОБА_4 , персональний номер НОМЕР_1 - батько неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 - зобов`язується виплачувати щомісячні аліменти у розмірі 40000,00 словенських толарів на кожного, тобто разом 80000,00 словенських толарів на місяць, починаючи з 01.04.2006 року щомісяця до 20 числа за поточний місяць, на розрахунковий рахунок матері дітей ОСОБА_7 , № НОМЕР_4 , відкритий в банку «Банк Цел`є».

Аліменти у погодженому сторонами і домовленому розмірі батько зобов`язується виплачувати до моменту першого перерахунку, тобто першої індексації суми аліментів, з врахуванням росту цін на товари першої необхідності у Республіці Словенії, після чого аліменти будуть виплачуватися у більшому розмірі, який буде періодично перераховуватися і відображатися у повідомленні Центру соціальної служби. За прострочку в оплаті аліментів нараховуються відповідні проценти, тобто неустойка від дати прострочення кожної окремої виплати аліментів, до дати оплати, у тому числі і у примусовому порядку».

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов.