Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря Кухара Р.В.,

представника відповідачач ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з вимогами про стягнення 179 361,38 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 12.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №Z29.00605.005560676. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 200 000 грн. зі сплатою 12 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 29.10.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 179 361,38 грн. Остання сплата за кредитним договором здійснена 15.07.2020 року. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 29.10.2021 року. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 06.09.2021 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_2 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

20.01.2022 року представником відповідача ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. В обґрунтування відзиву покликається на те, що після 29.10.2021 року нею здійснювалось повернення позивачеві позичених коштів. Зокрема, 29.11.2021 року перераховано 3 000,00 грн. та 30.12.2021 - 3 000 грн., що підтверджується квитанціями. Представник відповідача зазначає, що навесні 2020 року відповідач втратила можливість своєчасно і в повному обсязі виконувати кредитний договір, а тому 10.04.2020 року звернулась до позивача із заявою про відтермінування сплати щомісячного платежу за кредитним договором за період з квітня 2020 року по березень 2021 року. Така її вимога була обґрунтована втратою роботи і запровадженням в Україні карантинних обмежень щодо запобігання розповсюдженню коронавірусної хвороби, що ускладнило для відповідача пошук нової роботи. Крім того, відповідач вважає необґрунтованою позовну вимогу позивача про стягнення з неї плати за обслуговування кредиту, оскільки така вимога є нікчемною. Враховуючи вказані обставини, представник відповідача стверджує, що позовна вимога про стягнення заборгованості зі сплати платежів за обслуговування кредиту, є необґрунтованою і в цій частині позов задоволенню не підлягає.

01.02.2022 року представник позивача АТ «Ідея Банк» скерував на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач була повідомлена про наявність у неї заборгованості, згідно кредитного договору, розмір такої заборгованості, а також з чого вона складається. Зазначив, що на момент укладення кредитного договору законодавство України передбачало можливість включення до договорів про споживче кредитування плати за обслуговування кредиту чи кредитної заборгованості. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

01.02.2022 року представник позивача АТ «Ідея Банк» скерувала на адресу суду, в якій відмовилась від частини позовних вимог за кредитним договором №Z29.00605.005560676, та просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 163 688, 93 грн.

Представник позивача АТ «Ідея Банк», згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечувала, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 12.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №Z29.00605.005560676. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 200 000 грн. зі сплатою 12 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання, згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами.

Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 30.09.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 179 361,38 грн. Остання сплата за кредитним договором здійснена 30.09.2021 року.

Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку №№ НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 29.10.2021 року.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_2 здійснено часткову сплату за кредитним договором у сумі 6 000, 00 грн., що підтверджується, квитанціями № 0.0..1, №0.0..1/а.с.49-50/.

Відповідно до заяви про відмову від частини позовних вимог АТ «Ідея Банк», відповідачем було сплачено 6000, 00 грн. на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №Z29.00605.005560676, які зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки розрахунку заборгованість ОСОБА_2 станом на 27.01.2022 року, становить 163 688, 93 грн., яка складається із наступного: основний борг 56 685, 46 грн., прострочений борг 58 904, 89, прострочені проценти 11 515,93 грн.; строкові проценти 287,58 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 11 400,00 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 24 895, 07 грн. /а.с.76/.

Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців.

Згідно з п.1.5 кредитного договору, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості , що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Пунктом 1.7 кредитного договору, передбачено, що Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 200 000 гривень на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у банку.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України, передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1. ст.625 ЦК України).

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків (ст.611 ЦК України).

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06 вересня 2021 року. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було включено строкову плату за обслуговування кредиту у сумі 11 400, 00 грн., та прострочену плату за обслуговування кредиту в сумі 24 895,07 грн.

Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Норму щодо надання аналогічної інформації, яка вказана у ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» містить і кредитний договір. Відповідно до п.1.5. договору №Z29.00605.005560676 кредиту від 12.08.2019 року банк надає відповідачу послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО).

Згідно колонки 7.4 додатку №1 «Паспорт споживчого кредиту», до договору №Z29.00605.005560676 кредиту від 12.08.2019 року плата за обслуговування кредиту становить 136800,00 грн. і підлягає сплаті протягом 36 місяців.

Згідно п. 9.8.2. розділу 9 «Умови споживчого кредитування без забезпечення» ДКБОФО, розміщеного на в Інтернет на сайті АТ «Ідея банк» https://ideabank.ua/, плата за обслуговування кредиту банком включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС- повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за Кредитним договором.

Отже, має місце встановлення у спірних положеннях кредитного договору оплатності послуг про надання інформації з приводу виконання кредитного договору, що прямо суперечить вищенаведеним нормам Закону України «Про споживче кредитування» та є підставою для визнання відповідних частин договору недійсними.

При цьому, відповідно до п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» права споживача вважаються порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

За змістом статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитись перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо в супереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Отже, несправедливим є положення договору про споживчий кредит щодо встановлення плати за обслуговування кредиту, що є підставою для визнання таких положень недійсними.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками Верховного Суду під час розгляду справи №583/3343/19, провадження №61-22778ск19,висловленими в постанові від 01.04.2020 року.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині нарахування простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 4873,05 грн. задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, в розмірі 127 393,23 грн., яка складається із наступного: основний борг 56 685, 46 грн., прострочений борг 58 904, 89, прострочені проценти 11 515,93 грн.; строкові проценти 287,58 грн., оскільки з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задоволити частково.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 093,85 грн. (з розрахунку 127 393,23/ 163 688,93 х 2 690,42 = 2 093,85грн.).

Керуючись ст.ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст.81,128, 141,223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов Акціонерного товариства Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Z29.00605.005560676 від 12.08.2019 в розмірі 127 393,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 2 093,85 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.10.2022 року.

Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, .

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Х.М.Мисько