Провадження № 2/554/2887/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

за участю учасників справи:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 97954,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі». Через невиконання своїх зобов`язань перед позивачем, у відповідачів утворилася заборгованість щодо сплати за надані послуги з теплопостачання станом на 01.09.2021 року, яка складає: 90501,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 5066,58 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2386,98 грн. Просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги в розмірі 97954,58 гривень.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.01.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Вказала, що той факт, що відповідачі сплачували комунальні послуги за своїм розрахунком, ще не свідчить, що вони визнавали борг.

КП «ХТМ» не має права стягувати заборгованість за період раніше

жовтня 2018 року. Крім того, між ними немає письмового договору та вона не є споживачем ОСОБА_1 , що зазначений у відомості про нарахування та оплату, яка подана позивачем у якості розрахунку до позовної заяви. Також, аналогічний споживач зазначений у розрахунку інфляційних витрат та 3% річних.

Оскільки, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та диспозиції ст.ст.203, 208 ЦК України, договір мав би бути укладений у письмовій формі, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для такого договору має існувати встановлена певна форма типового договору та згідно ст. 638 ЦК України такий договір може вважатися укладеним тільки після досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Без письмового договору немає юридичних підстав для стягнення зобов`язань, оскільки це суперечить основним засадам Конституції України, вищенаведеному законодавству України та порушить гарантовані їй державою права. Вона не є тим споживачем, що зазначений в документах, тому вважає, що зобов`язання споживача на неї покладати незаконно.

18.01.2021 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Вказала, що той факт, що відповідачі сплачували комунальні послуги за своїм розрахунком, ще не свідчить, що вони визнавали борг.

КП «ХТМ» не має права стягувати заборгованість за період раніше

жовтня 2018 року. Крім того, між ними немає письмового договору та вона не є споживачем ОСОБА_1 , що зазначений у відомості про нарахування та оплату, яка подана позивачем у якості розрахунку до позовної заяви. Також аналогічний споживач зазначений у розрахунку інфляційних витрат та 3% річних.

Оскільки, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та диспозиції ст.ст.203, 208 ЦК України, договір мав би бути укладений у письмовій формі, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для такого договору має існувати встановлена певна форма типового договору та згідно ст. 638 ЦК України такий договір може вважатися укладеним тільки після досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Без письмового договору немає юридичних підстав для стягнення зобов`язань, оскільки це суперечить основним засадам Конституції України, вищенаведеному законодавству України та порушить гарантовані їй державою права. Вона не є тим споживачем, що зазначений в документах, тому вважає, що зобов`язання споживача на неї покладати незаконно.

18.01.2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Вказала, що той факт, що відповідачі сплачували комунальні послуги за своїм розрахунком, ще не свідчить, що вони визнавали борг.

КП «ХТМ» не має права стягувати заборгованість за період раніше

жовтня 2018 року. Крім того між нею та КП «ХТМ» немає письмового договору.

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та диспозиції ст.ст.203, 208 ЦК України, договір мав би бути укладений у письмовій формі, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для такого договору має існувати встановлена певна Форма типового договору та згідно ст. 638 ЦК України такий договір може вважатися укладеним тільки після досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Без письмового договору немає юридичних підстав для стягнення зобов`язань, оскільки це суперечить основним засадам Конституції України, вищенаведеному законодавству України та порушить гарантовані їй державою права.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 року №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Чувановій А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з`явились, розгляд справи просили проводити без їх участі.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, відповідно до Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги.

Відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до наданих матеріалів, є споживачами послуг.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.ст.150,156,162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Згідно зі ст. 64 ЖК України, наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З розрахунку позивача про нарахування та оплати за послуги з теплопостачання слідує, що у відповідачів утворилася заборгованість щодо сплати за надані послуги з теплопостачання за період з 01.01.2014 року по 31.08.2021 року, і станом на 01.09.2021 року складає 90501,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 5066,58 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2386,98 грн. (а.с. 2-4).

Разом із тим, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, що підлягає стягненню, суд враховує заяви відповідачів про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Як зазначалось вище, позивачем нарахована заборгованість за період з 01.01.2014 року по 31.08.2021 року. КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з цим позовом 01.10.2021 року.

Суд вважає, що строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості з 01.01.2014 року по вересень 2018 року сплинув.

Так, у відповідності до приписів статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Верховний Суд в постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 760/16111/15-ц, 07 квітня 2021 року в справі № 301/1310/16-ц, від 14 квітня 2021 року в справі № 759/16720/16-ц.

З розрахунків заборгованості, які містяться в матеріалах справи вбачається, що відповідачі не здійснювали платежі з оплати послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, звернувшись до суду з позовом у жовтні 2021 року, позивач пропустив строк позовної давності.

Суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачем пропущено щодо стягнення заборгованості за період з 01.01.2014 року по вересень 2018 року. Тому, в даному випадку підлягають застосуванню наслідки пропуску строку позовної давності, з огляду на що позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по жовтень 2018 року задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» слід задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року, яка відповідно до розрахунку суми позову складає 56494,54 гривень.

Як наслідок, також підлягають частковому задоволенню вимогипро стягнення заборгованості за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Так, сума 3 % річних складає 2386,98 гривень, а заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції 5066,58 гривень. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 63948,1 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто у розмірі 1481,85 гривень (65,28% від 2998,92 гривень), по 493,95 гривень з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.257,267,526 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м.Харків, вул. Мефодіївська, 11; р/рахунок № НОМЕР_4 у ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України» м.Харкова, , МФО 351823) суму заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 63948,1 гривень та повернення судового збору в сумі 1481,85 гривень, по 493,95 гривень з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» місцезнаходження: м.Харків, вул. Мефодіївська, 11;

відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: А.М.Чуванова