РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Володимир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 30.08.2022 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 3,09 га, для розширення особистого підсобного господарства, яка розташована на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зазначає, що окрім позивачки до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкоємцем першої черги є також ОСОБА_2 відповідачка по справі, яка у встановленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку загальною площею 3,09 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, яка розташована на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 06.09.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Беручи до уваги, що відповідачка визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачкою, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 11.

Копією Державного акта про право приватної власності на землю серії ВЛ №131від 27.12.2000 стверджується, що померлій ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 3,09 гектарів на території Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для розширення особистого підсобного господарства.

Вказаний Державний акт, відповідно до листа Управління у Володимир-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 29.11.2021 № 29-3-0.2911-53/26-21, був виданий ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) по колишній СС «Колос» серії ВЛ №0126574, зареєстрованого 03.05.1997 за №198.

З дослідженого судом заповіту, який складений та посвідчений 10.07.1997 року секретарем виконкому Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 07 встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_1 земельну частку /пай/ по сертифікату ВЛ №0126574 виданим Колективним сільськогосподарським підприємством «Колос» 27.02.1997.

Згідно заяви відповідачки ОСОБА_2 від 26.03.2019 до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, остання відмовилася від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 .

Листом нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Ю.М. Хоми від 10.08.2022 позивачці роз`яснено, що видача свідоцтва на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 неможлива через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом вищевказаного спадкового майна, однак через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити свої спадкові права, тому її права підлягають захисту у судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 3,09 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, що розташована на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий А.М. Лутай