УХВАЛА

23 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 398/2759/22

провадження № 22-ц/4809/1207/22

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2022 року позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 28 січня 2013 року у розмірі 30817,02 грн, яка виникла станом на 11 липня 2022 року, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржила його в апеляційному порядку.

Подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи із наступного.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначені у ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 5 ст. 356 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

У п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду позовної заяви у даній справі позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Отже, судовий збір, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 3 721,50 грн (2481,00 грн х 150% = 3 721,50 грн).

Разом з тим, доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі скаржницею до суду не надано.

Апеляційним судом враховано, що подана апеляційна скарга містить посилання на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак, несплата скаржницею судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованою, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У ст.5 Закону визначено перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, до яких позивачі у справах про захист прав споживачів не віднесені.

Водночас, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, системний і комплексний аналіз Закону і ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому ст. 5 Закону, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Отже, ст. 5 Закону не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить норми про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, визначив, що ця пільга надається з метою захисту споживачами їх порушених прав.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Апеляційним судом взято до уваги, що практика суду касаційної інстанції у питанні застосування наведених правових норм тривалий час є незмінною та усталеною.

Також судом враховано, що за п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

При цьому, у випадку реалізації особою права, передбаченого ч.1 ст. 4 ЦПК України, вона набуває процесуального статусу позивача у цивільному процесі.

З аналізу наведених вимог законодавства та практики суду касаційної інстанції вбачається, що пільги щодо сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у справах про захист прав споживачів поширюються виключно на позивачів.

Разом з тим, ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі, а отже, пільга, передбачена ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», на скаржницю не поширюється.

Інших визначених законом підстав звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

За викладеного, ОСОБА_1 не дотрималась вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

За ч. ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

На підставі наведеного, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2022 року,- залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- докази сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржниці.

Роз`яснити скаржниці, що суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич