Провадження № 22-ц/824/4491/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 листопада 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будреволюція», третя особа Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада», правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал», про відшкодування збитків та стягнення пені,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що 16 червня 2016 року вона уклала з ПАТ АКБ «Аркада» договір № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва, предметом якого була передача довірителем управителю в управління грошових коштів з метою отримання у власність об`єкта інвестування. Згідно договору об`єктом інвестування є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 організовує забудовник ТОВ «Будеволюція» та фінансує управитель ПАТ АКБ «Аркада» за рахунок отриманих від довірителя коштів. Запланованим терміном введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію є квітень 2018 року.

Вказувала, що на виконання умов договору вона внесла на рахунок управителя ПАТ АКБ «Аркада» кошти в розмірі 753029,19 грн. після чого 11 січня 2018 року їй було видано свідоцтво № 268454 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» на підтвердження сплати коштів в загальному розмірі 753029,19 грн., та укладено договір про уступку майнових прав № 75839, за яким ПАТ АКБ «Аркада» уступив їй майнові права на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Проте всупереч договірним зобов`язанням у вказаний строк об`єкт будівництва не було введено в експлуатацію у квітні 2018 року, у зв`язку з чим в період із травня 2018 року

- 2 -

по 27 лютого 2019 року вона зазнала збитків, оскільки змушена була протягом цих десяти місяців винаймати житло, сплативши за це суму 120000 грн. В подальшому вона змушена була укласти договір про уступку права вимоги за договором № 75839. Вважає, що відповідач, як забудовник, порушив зобов`язання щодо строку введення об`єкта будівництва в експлуатацію, а тому він повинен відшкодувати витрати позивачки на оренду житла, які є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, а також на підставі положень ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» сплатити їй неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожний день прострочення. У зв`язку із наведеним просила суд стягнути з відповідача ТОВ «Будреволюція» на її користь відшкодування збитків, завданих порушенням строків введення об`єкта будівництва в експлуатацію, у розмірі 120000 грн. та пеню, нараховану за період з моменту порушення зобов`язання до моменту переуступки права вимоги, у розмірі 6822442,74 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 березня 2021 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 в особі представника адвоката Котягіна А.С. подала апеляційну скаргу, в якій з урахуванням поданих доповнень до апеляційної скарги просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове,яким її вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обстаивнам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Скарга мотивована хибністю висновків суду про відсутність договірних відносин між позивачкою і ТОВ «Будреволюція», які суперечать змісту укладеного з нею договору № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва, у якому вказано, що будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 здійснює ТОВ «Будреволюція», а фінансує управитель ПАТ АКБ «Аркада».Судом не враховано надані позивачкою докази, що об`єкт будівництва станом на липень 2020 року не було уведено в експлуатацію, що у свою чергу змусило її винаймати житло протягом 10 місяців, сплативши за це 120000 грн. (12000 грн. на місяць). Окрім того, висновки суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені суперечать вимогам ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», які покладають на особу, яка прострочила виконання зобов`язання, обов`язок сплати пені.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року замінено третю особу АТ АКБ «Аркада» її правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Капітал».

Третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Капітал»подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно відмовив у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Відповідач ТОВ «Будреволюція» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвакат Котягін А.С. належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується направленими згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на їх електронні адреси, вказані ними у апеляційній скарзі, судовими повістками і повідомленням про їх доставлення, наданим канцелярією, до суду не з`явився, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Капітал» адвокат Пшечук І.О. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для

- 3 -

його скасування.

Відповідач належно повідомлений на електронну адресу, не з`явився, причин неявки не повідомив, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 червня 2016 року між ПАТ АКБ «Аркада» як управителем та ОСОБА_1 як довірителем укладено договір № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва, предметом якого є передача довірителем управителю в управління грошових коштів з метою отримання у власність об`єкта інвестування.

Згідно умов позивачка зобов`язалася внести кошти для будівництва об`єкту інвестування, яким згідно договору визначена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 організовує забудовник ТОВ «Будреволюція» та фінансує управитель ПАТ АКБ «Аркада» за рахунок отриманих від довірителя коштів.

Згідно п.5 договору запланованим терміном введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію є квітень 2018 року.

13 грудня 2017 року між ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва від 16 червня 2016 року, якою внесено зміни до положень договору щодо порядку внесення довірителем коштів та сплати винагороди управителю.

На виконання умов вказаного договору № 75839 позивачкавнесла на рахунок управителя ПАТ АКБ «Аркада» кошти в розмірі 753029,19 грн., що підтверджується свідоцтвом про участь у Фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» № 268454 від 11 січня 2018 року.

В цей же день 11 січня 2018 року між ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 укладено договір про уступку майнових прав № 75839, за умовами якого ПАТ АКБ «Аркада» уступив ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що об`єкт будівництва не був уведений в експлуатацію у термін, визначений договором № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва та цей термін неодноразово переносився, про що управитель повідомляв позивачку. Так, згідно з листом управителя від 04 травня 2018 року № 1251/7/1 запланована дата введення будинку в

- 4 -

експлуатацію перенесена на липень 2018 року, а дата передачі під заселення - на вересень 2018 року; згідно з листом від 06 серпня 2018 року № 2617/7/1 запланована дата введення будинку в експлуатацію перенесена на жовтень 2018 року, а дата передачі під заселення - на грудень 2018 року; згідно з листом від 07 листопада 2018 року № 3711/7/1 запланована дата введення будинку в експлуатацію перенесена на грудень 2018 року, а дата передачі під заселення - на січень 2019 року; згідно з листом від 02 січня 2019 року № 1/7/1 запланована дата введення будинку в експлуатацію перенесена на березень 2019 року, а дата передачі під заселення - на травень 2019 року.

Окрім того, судом встановлено, що 27 лютого 2019 року між АТ АКБ «Аркада» як управителем, ОСОБА_1 як попереднім довірителем та ОСОБА_2 як новим довірителем було укладено договір про уступку права вимоги № 75839/1, відповідно до умов якого попередній довіритель уступив, а новий довіритель прийняв на себе право вимоги, належне попередньому довірителю за договором № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва від 16 червня 2016 року.

Згідно п.4.2 цього договору надання компенсації наступним довірителем попередньому довірителю за здійснення уступки права вимоги за даним договором не передбачається, а розрахунок між наступним довірителем та попереднім довірителем за відступлення права вимоги проведено до укладання цього договору, що підтверджується договором про проведення розрахунків від 27 лютого 2019 року. Договір про проведення розрахунків між наступним довірителем та попереднім довірителем суду не надано.

Також, позивачкою надано договір найму (оренди) нерухомого майна від 29 грудня 2017 року, укладений між орендарем ОСОБА_1 і орендодавцем ОСОБА_3 на строк з 29 грудня 2017 року до 29 грудня 2018 року, відповідно до умов якого позивачка орендувала квартиру АДРЕСА_3 , зі сплатою орендної плати в розмірі 12000 грн. на місяць. На підтвердження сплати орендної плати позивачка надала банківські квитанції про перерахування нею коштів на картковий рахунок орендодавця.

Вказані обстаивни підтверджується наявними у справі доказами.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що на підставі договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 75839 від 16 червня 2016 року зобов`язальні правовідносини виникли між ПАТ АКБ «Аркада» і ОСОБА_1 . При цьому жодних договорів з відповідачем ТОВ «Будеволюція» позивачка не укладала, стороною договору № 75839 від 16 червня 2016 року відповідач не є, а сам договір не містить умови, які б покладали на забудовника обов`язок відповідати перед довірителем за порушення зобов`язання, що виникло між управителем та забудовником, а відтак зобов`язальні відносини між сторонами не виникли а отже вимоги позивача до забудовника ТОВ «Будеволюція» є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263-264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

За положеннями ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України (ч.2 ст. 509 ЦК України), якими в тому числі є договори та інші правочини.

Згідно ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

У відповідності з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в тому числі внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за

- 5 -

правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

За приписами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, а його зміст становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.627,628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Аналіз змісту наденених норм свідчить про те, що у випадку заміни кредитора у зобов`язанні при відступленні прав вимоги обумовлені договором права первісного кредитора повністю припиняються, як і припиняються обов`язки, а всі права за цим договором, в тому числі ті, які виникли з моменту укладання договору, переходять до нового кредитора.

Відповідно первісний кредитор не може мотивувати захист свої прав порушенням умов договору, за яким він відступив свої права іншій особі, оскільки правовий зв`язок первісного кредитора з цим договором втрачений і всі його права та обов`язки за таким договором припинені.

Як вище вказувалося судом встановлено, що 27 лютого 2019 року між АТ АКБ «Аркада» як управителем, ОСОБА_1 як попереднім довірителем та ОСОБА_2 як новим довірителем було укладено договір про уступку права вимоги № 75839/1, відповідно до умов якого попередній довіритель уступив, а новий довіритель прийняв на себе право вимоги, належне попередньому довірителю за договором № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва від 16 червня 2016 року.

За таких обставин усі права позивачки як первісного кредитора, які витікають із договору № 75839 про участь у Фонді фінансування будівництва від 16 червня 2016 року, припинилися, в тому числі припинилися право вимагати відшкодування збитків та пені, обумовлених його неналежним виконанням.

Таких прав, в тому числі тих, які виникли з моменту укладання договору, набув новий кредитор (довіритель) ОСОБА_2 .

Вирішуючи спір, суд наведеного не врахував та помилково виходив із наявності у позивачки права вимагати відшкодування збитків та пені з огляду на невиконання умов договору, що є помилковим з викладених вище підстав.

Отже, позов не підлягає задоволення у зв`язку із відступленням позивачкою прав вимоги за договором, наслідком чого є припинення її прав і обов`язків за цим договором.

При цьому, колегія суддів враховує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо незаконності рішення в частині відсутності у позивачки права вимоги за вказаним договором, проте, перевіряючи законність судового рішення за апеляційною скаргою, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до приписів ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, дана норма покладає на суд прямий обов`язок вирішити справу у відповідності із приписами норм матеріального права незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи, що при вирішенні спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме - ст.ст.512, 514 ЦК України, колегія суддів згідно ч.4 ст.367 ЦПК України вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги з метою

- 6 -

дотримання вимог закону.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (п.п.113,114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17).

У відповідності до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на наведене мотивувальна частина рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03 березня 2021 рокупідлягає зміні в частині визначення правових підстав відмови у задоволенні позову, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Оскільки апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції, але виключно у частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03 березня 2021 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: