Справа № 641/8584/21
Провадження № 2/553/1879/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.10.2022м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання Козицького Т.Л.,

розглянувши за відсутності учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Адвокат Блага С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою з вимогами:

- визнати виконавчий напис, вчинений 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрований в реєстрі за № 111267, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» 9838,53 грн таким, що не підлягає виконанню;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 8862,00 грн.

На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 111267 про звернення стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» заборгованості у розмірі 9838,53 грн. 05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О.В. на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 67041975. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. На час подання позову позивачу взагалі невідомо про існування непогашеної заборгованості перед банківськими установами. Приблизно у 2012 році позивач брала кредит в ПАТ «Альфа-банк» на придбання споживчих товарів у сумі приблизно 11000,00 грн, строком на один рік, кошти були повернуті банку у повному обсязі у 2013 році, тобто строк позовної давності, встановлений законодавством у три роки, на час вчинення спірного виконавчого напису сплив, тому вимоги щодо можливості заборгованості, що виникла за вказаним кредитом, не може вважатися безспірною.

Інші заяви по суті справи.

19.09.2022 від директора ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» Наваренка В.Г. надійшла заява про визнання позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» в частині визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Окрім того, надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до розміру 1000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12.11.2021 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2022, справу передано в провадження судді Подмаркової Ю.М., 15.09.2022 ухвалою судді Ленінського районного суду міста Полтави Подмарковою Ю.М. справу прийнято до провадження.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Від представника позивача адвоката Благої С.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, у заяві про визнання позовних вимог просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис, реєстровий номер № 111267, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" заборгованість за кредитним договором № 401360864 від 26.12.2012, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Альфа Банк", у розмірі 9838,53 грн.

Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В., ВП № 67041975.

Положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, статтею 18 Цивільного кодексу України, главою 14 Закону України "Про нотаріат", частиною 6 статті 20 Закону України "Про заставу", частиною 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі кредитного договору № 401360864 від 26.12.2012, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Альфа Банк".

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин:

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У відповідності до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як встановлено у частині 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положеньстатті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 та частиною 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 Цивільного кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наданих представником позивача доказів встановлено, що 02.11.2021 ОСОБА_1 уклала Договір про надання правової допомоги з адвокатським бюро «Благої Світлани «Приватний повіренний».

Відповідно до пункту 3.2 Договору Клієнт має наступні обов`язки прийняти належним чином виконану роботу Адвокатського бюро та оплатити її у розмірі та строки, встановлені в даному Договорі.

Відповідно до умов пункту 4.1 Договору вартість наданих юридичних послуг складається з таких виплат: 7500,00 грн фіксована сума, що включає в себе складання процесуальних документів та участь у судових засіданнях.

Із копії ордеру серії АХ № 1008966 від 27.10.2021 вбачається, що адвокат Блага С.В. представляє інтереси ОСОБА_1 у Комінтернівському районному суді міста Харкова.

В Акті виконаних робіт від 30.12.2021 до договору про надання правової допомоги б/н від 02.11.2021 деталізовано надану правничу допомогу (виконані роботи), витрачений час, необхідний для надання правової допомоги (виконання відповідних робіт), а саме: - надання правового висновку про можливість отримання позитивного рішення з приводу визнання виконавчого напису № 111267, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» заборгованості у розмірі 9838,53 грн таким, що не підлягає виконанню - з розрахунку 2500,00 грн за три години; - складення позовної заяви про визнання виконавчого напису № 111267, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія « Еліт фінанс» заборгованості у розмірі 9838,53 грн таким, що не підлягає виконанню, формування позову (приєднання додатків та інше), направлення позову до суду з розрахунку 3000,00 грн за три години; - складення клопотання про забезпечення позову з розрахунку 500,00 грн за одну годину; - складення клопотання про витребування доказів по справі з розрахунку 500,00 грн за одну годину; - листування із судом стосовно справи з розрахунку 50,00 грн за одну штуку; - направлення відповідних поштових відправлень по справі з розрахунку 50,00 грн за одну штуку; - представництво клієнта в суді першої інстанції із усіма процесуальними правами, наданими стороні по справі, передбаченими ПК України при виконанні цього договору, а також в усіх без виключення організаціях, установах та підприємствах стосовно виконання доручень, передбачених цим договором з розрахунку 900,00 грн за одну годину, всього загальною вартістю 7500,00 грн

В позовній заяві представник позивача просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн та судовий збір у розмірі 1362,00 грн, всього 8862,00 грн.

Представник відповідача просив зменшити розмір витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи, обсягом виконаних робіт адвокатом, просили врахувати що позивач не звертався до відповідача із пропозицією мирного врегулювання спору та те, що за позивачем наявна заборгованість за кредитним зобов`язанням перед відповідачем.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, приймаючи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням викладеного, суд частково задовольняє вимогу представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0..1 від 29.10.2021 та № 0.0..1 від 29.10.2021 про сплату судового збору у сумі 1362,00 грн.

У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 681,00 грн (50% від загального розміру судового збору), а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 681,00 грн (50% від загального розміру судового збору).

Забезпечення позову.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до частини 1, частини 7, частини 8 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає.

Керуючись статтями 2, 4, 81, 82, 141, 142, 158, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 111267, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс" заборгованість за кредитним договором № 401360864 від 26.12.2012, за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 у розмірі 9838,53 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 876,93грн, заборгованості за відсотками та комісією в розмірі 257,69 грн, заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 8653,91 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 50,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» на користь ОСОБА_1 , судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн та судового збору у розмірі 681,00 грн, а всього 4681 (чотири тисячі шістсот вісімдесят одну) грн 00 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Слобідському районі міста Харкова повернути ОСОБА_1 сплачений на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 50%, а саме у сумі 454,00 грн за квитанцією № 0.0..1 від 29.10.2021 та у сумі 227,00 грн за квитанцією № 0.0..1 від 29.10.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 31.10.2022.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

Позивач ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс", юридична адреса: 03035, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 2, ;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, б. 6/5;

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, юридична адреса: 61001, м. Харків, пров. Поштовий, б. 5, другий поверх.

Головуючий: Ю.М. Подмаркова