Справа № 132/1348/22
Ухвала

Іменем України

01 листопада 2022 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді - СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання ГОРДІЄНКО А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , Перший відділ державної виконавчої служби в місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про заміну стягувача у рішенні суду, ухваленому у цивільній справі № 2-36/10 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулося ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» із вказаною заявою, в якій просить замінити стягувача по справі № 2-36/10 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року, з АТ «Універсал Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Заява мотивована тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 08.12.2010 року у справі № 2-36/10, яке в передбаченому законом порядку набуло законної сили, задоволено позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року, яке до теперішнього часу не виконане. 11.05.2017 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу № UB-OP/17-062, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками АТ «Універсал Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року, а тому просить змінити стягувача його правонаступником.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 29.06.2022 року, вказану заяву передано на розгляд судді Сєліну Є.В.

Відповідно до відзиву на заяву, що надійшов до Калинівського районного суду Вінницької області 13.07.2022 року та зареєстрований в канцелярії за вх.№ 4644/22, боржник ОСОБА_3 просить суд заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у рішенні суду залишити без задоволення, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, згідно якої заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у прохальній частині поданої заяви про заміну стягувача його правонаступником, просить її розглянути за відсутності його представника.

Оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду даного процесуального питання, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При цьому, суд враховує, що у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали заяви, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що у задоволення заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у рішенні суду необхідно відмовити із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 08.12.2010 року у цивільній справі № 2-36/10, яке в передбаченому законом порядку набуло законної сили, задоволено позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року, та договором поруки від 26.11.2007 року, у розмірі 209786,30грн.

На виконання даного судового рішення, Калинівським районним судом Вінницької області 23.05.2011 року виданий виконавчий документ, який був поданий АТ «Універсал Банк» до відповідного органу державної виконавчої служби, який 21.05.2012 року його повернув стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», із зазначенням в пункті 2 постанови державного виконавця, що виконавчий документ може бути пред`явлено для виконання в строк до 21.05.2013 року.

03.12.2013 року АТ «Універсал Банк» повторно подало до Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчий лист № 2-36/10 від 23.05.2011 року на виконання, на підставі якого постановою старшого державного виконавця цього ж органу державної виконавчої служби Химери Г.М. від 04.12.2013 року було відкрите виконавче провадження № 41062934.

Однак, дана виконавча дія постановою старшого державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Химери Г.М. від 25.03.2014 року була скасована та відмовлено стягувачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (пропуск строку пред`явлення виконавчого документу).

За договором відступлення права вимоги № UB-OP/17-062 від 11.05.2017 року, ПАТ «Універсал Банк» передало (відступило) належне його право вимоги до боржників за кредитними договорами, договорами поруки, перелік яких міститься у Реєстрі боргових зобов`язань, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги.

В переліку кредитних договорів, за якими ПАТ «Універсал Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належне його право вимоги до боржників, що міститься в реєстрі боргових зобов`язань, який є невід`ємною частиною цього Договору, за порядковим №352, міститься інформація щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року.

Згідно із статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом частини 1 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до норми процесуального законодавства, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (аналогічні положення були закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права. Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі № 910/10031/13.

У постанові від 08.02.2022 року при розгляді справи № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду уточнила вищезазначений правовий висновок, вказавши на таке.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Враховуючи вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду у сукупності з положеннями статей 2, 55, 442 ЦПК України та статей 4, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», слід дійти висновку, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке не відкрито, а строки на пред`явлення виконавчого документу до виконання пропущені, без вирішення питання поновлення такого строку в межах визначеного законодавством порядку і підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-36/10, виданим 23.05.2011 року Калинівським районним судом Вінницької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року, та договором поруки від 26.11.2007 року, у розмірі 209786,30грн., стягувачу відмовлено постановою старшого державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Химери Г.М. від 25.03.2014 року, на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (пропуск строку пред`явлення виконавчого документу).

Стягувач АТ «Універсал Банк» за виконавчим листом № 2-36/10 від 23.05.2011 року, до укладення договору відступлення права вимоги № UB-OP/17-062 від 11.05.2017 року, питання щодо поновлення цих строків в передбаченому законом порядку, не порушував.

Правонаступник стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» також не ставив в суді питання про поновлення строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

За вищевказаних обставин, з урахуванням наведених судом положень закону та правових висновків Верховного Суду, задоволення судом заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача, за відсутності перебування виконавчого листа на примусовому виконанні та наявності факту спливу строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відсутності клопотання заявника про поновлення цього строку та без вирішення вказаного питання в передбаченому законом порядку, не має процесуальної мети та буде суперечити положенням ст.ст. 2, 55, 442 ЦПК України, а також ст.ст. 4,11, 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з цього, підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у рішенні суду, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.55, 258-261, 268, 272, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , Перший відділ державної виконавчої служби в місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про заміну стягувача у рішенні суду, ухваленому у цивільній справі № 2-36/10 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 15/04/1322К-07 від 23.11.2007 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту. У разі, якщо ухвала суду не була вручена у день її складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя