Справа № 366/3314/21
Провадження № 2/366/200/22

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 лютого 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді Ткаченка Ю.В., за участю секретаря судових засідань Євтушенко В.Д., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_3 , яка проживала в смт. Іванків Київської області.

ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності мала житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0555, площею 0,15 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0556, площею 0,0746 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; залишок недоотриманих сум згідно рішення суду.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області. ОСОБА_4 (чоловік спадкодавиці) від прийняття спадщини відмовився заявою від 10 березня 2017 року. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 84/2017).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

10 січня 2020 року за реєстровим номером № 72 державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., посвідчено договір про поділ спадкового майна та виділення його в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до якого у приватну власність ОСОБА_1 повинен перейти житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку; залишок недоотриманих сум згідно рішення суду, а земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства переходить у приватну власність ОСОБА_2 .

При зверненні позивача до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області Воробей Т.П. з прохання видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, позивачу було відмовлено через відсутність на нього правовстановлюючих документів.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19.07.1976 року нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Слюсар Н.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 1555, жилий будинок з надвірними будівлями, розміром жилої площі 11,4 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 на землі колгоспу розміром 1200 кв. метрів, успадкувала ОСОБА_3 .

На підставі цього свідоцтва про право на спадщину право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано в БТІ 20.07.1976 року під реєстровим № 215 в книзі 10 за ОСОБА_5 .

У 1981 році ОСОБА_3 на земельній ділянці під успадкованим нею жилим будинком з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 побудувала інший житловий будинок, а безпосередньо успадкований нею жилий будинок розібрала.

Довідкою комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 24.07.2017 р. № 1016 підтверджується, що за результатами технічної інвентаризації станом на 29.06.2017 року встановлено, що за вказаною вище адресою житловий будинок, зазначений у правовому документі, знесений та збудовано інший житловий будинок літ. «А» (1981 року побудови), площі якого складають: загальна площа 45,4 кв.м, житлова - 28,1 кв.м.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 29.06.2017 року, господарські будівлі сарай «Г» і гараж «Д» за зазначеною адресою побудовано відповідно у 1986 і в 1990 роках.

Діюча на час закінчення будівництва спадкового житлового будинку Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і була чинною до 19 січня 1996 року, передбачала проведення бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих реєстрації будинків та домоволодінь з приналежними до них надвірними будівлями і спорудами у містах та селищах міського типу.

Згідно з пунктом 27 цієї Інструкції в разі будівництва, з дозволу виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, будинку взамін старого, що підлягає знесенню, після закінчення будівництва та прийняття нового будинку в експлуатацію, забудовнику повинно бути видано на підставі відповідного рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих свідоцтво про право власності, а старий правовстановлюючий документ відбирається та погашається.

Наявність у спадкодавиці на час її смерті оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19.07.1976 року нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Слюсар Н.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 1555, підтверджує факт того, що після закінчення будівництва будинку взамін старого, що підлягає знесенню, ОСОБА_3 не отримала свідоцтво про право власності на нього відповідно до норм Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, оскільки правовстановлюючий документ на будинок, що знесений, у неї не був відібраний і не був погашений.

Відомості про надання виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих спадкодавиці ОСОБА_3 дозволу на будівництво будинку взамін старого, що підлягає знесенню, та прийняття нового будинку в експлуатацію відсутні.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше на законодавчому рівні було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», тобто після створення спадкового майна.

Зазначеною постановою встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за погодженням Держбудом.

У відповідності до цієї постанови місцевими органами влади в свій час були розроблені та затверджені за погодженням Держбудом Положення про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів недержавної власності державними технічними комісіями.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3.2. листа від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» наголосив, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А. 3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Спадкодавиця ОСОБА_3 оформила право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :01:002:0555, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_1 та на якій розташований побудований нею житловий будинок, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.12.2013 року реєстраційною службою Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області за номером 15412800. Право власності ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку на підставі вказаного свідоцтва про право власності було зареєстроване 25.12.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 4058557, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

За життя ОСОБА_3 не встигла зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок, побудований нею на цій земельній ділянці.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 29.06.2017 року, за результатами проведеної сертифікованим інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 технічної інвентаризації зазначених в технічному паспорті будівель всі вони є завершеними будівництвом.

Довідкою комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 24.07.2017 р. № 1016, підтверджується, що за результатами технічної інвентаризації станом на 29.06.2017 року домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому складається з наступних будівель та споруд: житлового будинку літ. «А», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», гаража літ. «Д», огорожа № 1-3. В цій же довідці наведено технічні характеристики житлового будинку літ. «А»: 1981 року побудови, загальна площа складає 45,4 кв.м, житлова - 28,1 кв.м. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, яка є складовою частиною технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 29.06.2017 року, вбиральня літ. «В» побудована у 1960 році, сарай літ. «Г» - у 1986 році, гараж літ. «Д» - у 1990 році, огорожа № 1 - у 1981 році, ворота/хвіртка № 2, огорожа № 4 - у 2000 році, огорожа № 3 - у 2008 році.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, (в редакції, чинній на дату проведення технічної інвентаризації спірного будинку 29.06.2017 року) не належать до самочинного будівництва для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків; індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Таким чином, із наданих бюро технічної інвентаризації (БТІ) характеристик технічного стану спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами випливає висновок, що дані будівлі є завершеним будівництвом і не належать до самочинного будівництва для одноквартирних (садибних) будинків.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.01.2020 року державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 74, ОСОБА_1 , успадкувала земельну ділянку розміром 0,15 га, кадастровий номер :01:002:0555, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 та на якій розташований спірний житловий будинок. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване 10.01.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 34994888, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20 за ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 195904251 від 10.01.2020 року.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ у Київській області територія Іванківської селищної територіальної громади, затверджена Кабінетом Міністрів України, ввійшла в склад новоутвореного Вишгородського району, а Іванківський район ліквідовано.

Враховуючи наведене позивач вважає, що має право на спадковий житловий будинок своєї матері ОСОБА_3 з урахуванням умов договору від 10 січня 2020 року про поділ спадкового майна та виділення його в натурі.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року в справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 34).

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах просить суд розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання позову ОСОБА_1 та просить суд розглянути справу за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач позов визнали.

Позивач надала суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавців ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12, 13); копію свідоцтва про своє народження, з якого слідує, що спадкодавці являються батьками позивача (а.с. 14); копію свідоцтва про укладення шлюбу, з якого слідує, що ОСОБА_7 при реєстрації укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 16); копію договору про поділ спадкового майна, посвідченого 10 січня 2020 року державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 72, відповідно до якого у приватну власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка (кадастровий номер :01:002:0555), розміром 0,1500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 16); копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Іванківською державною нотаріальною конторою 19 липня 1976 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1555, відповідно до якого жилий будинок з надвірними будівлями, розміром жилої площі 11,4 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 на землі колгоспу розміром 1200 кв. метрів, успадкувала ОСОБА_3 (а.с. 20); копію технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 22-25); копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 25.12.2013 року та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15413131 від 25.12.2013 року, відповідно до яких ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0555, площею 0,15 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 26, 27).

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2020 року, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився заявою від 10.03.2017 року. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 84/2017).

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю на нього правовстановлюючого документа.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, які вона просить не стягувати з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1223, 1258, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право приватної власності в порядку спадкування, що залишилося після смерті її матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Будинок розміром житлової площі 28,1 кв.метрів, розміром загальної площі 45,4 кв.метрів, в плані під літ. «А», прибудова «а», вбиральня «В», сарай «Г», гараж «Д», огорожа «1», ворота/хвіртка «2», огорожа «3, 4».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя : Ю.В. Ткаченко