Ленінський районний суд м. Полтави
Справа №553/4019/22
Провадження № 2/553/102/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтава Високих М.С., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави із вказаною заявою, в якій прохає встановити юридичний факт, а саме факт визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з її батьком ОСОБА_1 .

За посиланням заявника, він та ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла 14 років та проживає разом з ним. На даний час, у зв`язку із введенням воєнного стану, здійснити декларування (реєстрацію) місця проживання доньки неможливо. Іншого порядку встановлення факту реалізації права визначення місця проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років законом не визначено.

Перевіривши заяву, слід вказати про наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено у ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

До того ж, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ст. 160 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Зазначене узгоджується із нормами статті 29 ЦК України, згідно з якими фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Водночас, заявником не зазначено про факти невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів його чи дитини державними органами, установами чи іншими особами, тобто ким такий факт не визнається, а зазначена ним мета встановлення факту не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаного факту не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановленні цим розділом.

Таким чином, враховуючи, що від встановлення факту, який просить встановити заявник, не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього, вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення в порядку окремого провадження факту визначення місця проживання дитини.

Отже, враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановлені обставини, вважаю, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.19,187,260,261,293,294,315,353-355 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих