У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року справа № 542/1511/22

провадження № 2-н/542/301/22

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 130 178,10 грн, а також суму судового збору у розмірі 248 грн 10 коп.

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 130 178,10 грн, а також суму судового збору у розмірі 248 грн 10 коп.

Вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

В даному випадку із заяви і доданих до неї документів вбачається, що заявник просить стягнути грошову суму у значному розмірі.

Водночас, відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Проте, зазначених документів до заяви про видачу судового наказу до суду не надано.

Тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 163-165, 167 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 130 178,10 грн, а також суму судового збору у розмірі 248 грн 10 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.