Справа № 132/2545/15-ц
Ухвала

Іменем України

10 жовтня 2022 року місто Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення первісного позову в об`єднаній цивільній справі № 132/2545/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення воріт та поновлення огорожі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду під головуванням судді Павленко І.В. перебуває об`єднана справа № 132/2545/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення воріт та поновлення огорожі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту.

07.10.2022 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 0,0166 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам впускати та дозволяти знаходитись на вказаній земельній ділянці без дозволу ОСОБА_1 будь-якому автотранспорту, будь-яким іншим засобам пересування (крім аварійних служб), дозволяти заходити та знаходитись будь-яким стороннім особам (крім представників державних органів, органів місцевого самоврядування, комунальних та аварійних служб) на вказану земельну ділянку з метою отримання від ОСОБА_2 будь-яких послуг підприємницького характеру та заборонити ОСОБА_2 здійснення ним підприємницької діяльності шляхом використання земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , до набрання рішенням суду у цивільній справі № 132/2545/15-ц законної сили. Заяву про забезпечення позову розглянути без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку, що у її задоволенні заявнику необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.1-9 цієї частини.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідальність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Застосовані заходи забезпечення позову не повинні перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У поданій позовній заяві, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог (прохальної частини позовної заяви), ОСОБА_1 просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,1425 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , шляхом поновлення пошкодженого забору довжиною 4,12 м, висотою 2 м зі сторони АДРЕСА_3 на відстані 27,4 м від дороги (траси) та воріт. Забрати з його земельної ділянки мусорний бак, дрова, будівельні матеріали та відходи, які останній розмістив на його земельній ділянці.

19.09.2022 на електронну пошту суду за вх. №Еп-2074/22 від представника ОСОБА_1 -адвоката Когутницького Л.В. надійшла заява про відмову від позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_2 забрати з його земельної ділянки мусорний бак, дрова, будівельні матеріали та відходи, які останній розмістив на його земельній ділянці. На даний час за наслідками розгляду зазначеної заяви судове рішення не постановлено.

07.10.2022 на адресу суду за вх. 6940/22 надійшла заява позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, згідно якої просить прийняти до розгляду позовні вимоги в такій редакції: усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0166 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:050:0145) шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим стороннім особам (крім представників державних органів, органів влади та місцевого самоврядування, комунальних та аварійних служб) знаходитися на вказаній земельній ділянці та заборонити ОСОБА_2 , будь-яким іншим особам в`їзд на вказану земельну ділянку будь-яким автотранспортом та іншими засобами пересування (крім аварійних служб) без дозволу ОСОБА_1 ; зобо`язати ОСОБА_2 влаштувати в`їзд в гараж, позначений в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 (план 1 поверху літера «Б», номер приміщення 7 площею 21,8 кв.м.) із власної земельної ділянки площею 0,1268 га (кадастровий номер 052161000:01:050:0094, 052161000:01:050:0095).

Станом на 10.11.2022 заява ОСОБА_1 за збільшеними позовними вимогами первісного позову до спільного розгляду в об`єднаній цивільній справі № 132/2545/15-ц не прийнята.

Отже, станом на 10.11.2022 зі змісту позовних вимог вбачається, що між сторонами виник немайновий спір щодо усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,1425 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , шляхом поновлення пошкодженого забору довжиною 4,12 м, висотою 2 м зі сторони АДРЕСА_3 на відстані 27,4 м від дороги (траси) та воріт.

Можливе рішення суду у даній цивільній справі за первісним позовом - рішення про зобов`язання усунутти перешкоди шляхом поновлення пошкодженого забору.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити первісний позов шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 0,0166 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам впускати та дозволяти знаходитись на вказаній земельній ділянці без дозволу ОСОБА_1 будь-якому автотранспорту, будь-яким іншим засобам пересування (крім аварійних служб), дозволяти заходити та знаходитись будь-яким стороннім особам (крім представників державних органів, органів місцевого самоврядування, комунальних та аварійних служб) на вказану земельну ділянку з метою отримання від ОСОБА_2 будь-яких послуг підприємницького характеру та заборонити ОСОБА_2 здійснення ним підприємницької діяльності шляхом використання земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , до набрання рішенням суду у цивільній справі № 132/2545/15-ц законної сили.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд визначає в межах закону порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності.

На переконання суду, наявність самого по собі позову про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,1425 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , шляхом поновлення пошкодженого забору довжиною 4,12 м, висотою 2 м зі сторони АДРЕСА_3 на відстані 27,4 м від дороги (траси) та воріт не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 0,0166 га , що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам впускати та дозволяти знаходитись на вказаній земельній ділянці без дозволу ОСОБА_1 будь-якому автотранспорту, будь-яким іншим засобам пересування (крім аварійних служб), дозволяти заходити та знаходитись будь-яким стороннім особам (крім представників державних органів, органів місцевого самоврядування, комунальних та аварійних служб) на вказану земельну ділянку з метою отримання від ОСОБА_2 будь-яких послуг підприємницького характеру та заборонити ОСОБА_2 здійснення ним підприємницької діяльності шляхом використання земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , оскільки предметом первісного спору є лише виключно усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом поновлення забору. Також, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем за первісним та позивачем за зустрічним позовом не оспорюється право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку. Тому такі заходи забезпечення позову не відповідають принципу співмірності.

А заборона ОСОБА_2 здійснення ним підприємницької діяльності є прямим втручанням у його підприємницьку діяльність.

Саме лише посилання в заяві на неправомірні дії ОСОБА_3 , без наведення відповідного обґрунтування у чому полягає потенційна небезпека ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, заявником не доведено належними та допустимими доказами, яким чином проведення підприємницької діяльності ОСОБА_2 може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом поновлення забору.

Водночас предметом зустрічного позову є встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту на земельну ділянку по АДРЕСА_2 на право проходу та проїзду автотранспортом до господарських будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим встановлюється право користування чужою земельною ділянкою, для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, тобто фактичне використання земельної ділянки ОСОБА_2 для проїзду та проходу до його господарських будівель.

Отже заборона ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 0,0166 га , що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам впускати та дозволяти знаходитись на вказаній земельній ділянці без дозволу ОСОБА_1 будь-якому автотранспорту, будь-яким іншим засобам пересування (крім аварійних служб), дозволяти заходити та знаходитись будь-яким стороннім особам (крім представників державних органів, органів місцевого самоврядування, комунальних та аварійних служб) на вказану земельну ділянку з метою отримання від ОСОБА_2 будь-яких послуг підприємницького характеру та заборонити ОСОБА_2 здійснення ним підприємницької діяльності шляхом використання земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 фактично обмежить ОСОБА_2 у доступі до його господарських приміщень до вирішення питання за зустрічними позовними вимогами.

З огляду на викладене, заявником не обґрунтовано у своїй заяві, що невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за наслідками розгляду первісного позову та не наведено жодного обґрунтування з посиланням на конкретні обставини, з якими пов`язувалося б утруднення чи невиконання рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України, ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст.149-153, 258-260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення первісного позову в об`єднаній цивільній справі № 132/2545/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення воріт та поновлення огорожі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя