Справа № 743/164/22
Провадження № 2/743/172/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі судового засідання Воєдило О.В.,

у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Ріпки під час розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВстановиВ:

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2008, у розмірі 10516,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.03.2008 ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердила свою згоду не те, що підписана нею відповідна анкета-заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 зобов`язана здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Всупереч умовам Договору, ОСОБА_2 своєчасно не здійснювала платежів для погашення заборгованості за кредитом, тобто зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого за вищезазначеним зобов`язанням утворилась заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_2 померла, не виконавши умови договору, тому заборгованість перед позивачем на дату її смерті склала 10516,03 грн. Відповідач є спадкоємцем та прийняв спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, адже на час відкриття спадщини проживав разом з останньою та протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини не заявили відмову від неї. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився задовольнити вимоги позивача, як кредитора спадкодавця ОСОБА_2 , тому позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку захистити своє право.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи є його заява, в якій він просив справу розглядати у його відсутність та відмовити у задоволенні позову, оскільки він не є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2008 та 09.04.2008 ОСОБА_2 підписала заяву № б/н, відповідно до якої погодилася, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, а також виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» «30 днів пільгового періоду» із бажаним кредитним лімітом 2700 грн, та базовою процентною ставкою за кредитом 2 % на місяць на залишок заборгованості, що підтверджується підписами ОСОБА_2 у заяві.

Також, у зазначеній заяві ОСОБА_2 погодилася щодо ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.03.2008, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2 , вбачається, що заборгованість останньої становить 10516,03 грн, яка складається із:

- заборгованості за простроченим тілом кредита 10516,03 грн.

Водночас, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.10.2019 підтверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, за змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов`язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положенням ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

З копій паспортів громадян України ОСОБА_2 та відповідача вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де за життя була зареєстрована ОСОБА_2 .

Водночас, з матеріалів спадкової справи № 170/2019 вбачається, що вона заведена 23.12.2019 Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за претензією АТ «Альфа-Банк».

Також у матеріалах вищезазначеної спадкової справи є заява відповідача ОСОБА_1 від 13.03.2020, яка посвідчена та зареєстрована в реєстрі за № 13 секретарем Любецької селищної ради, та яка надійшла до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори 26.05.2020, згідно якої ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 на користь сина померлої, ОСОБА_3 .

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 13.03.2020, яка посвідчена та зареєстрована в реєстрі за № 12 секретарем Любецької селищної ради, та яка надійшла до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори 26.05.2020, останній прийняв спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , котра сталася 16.10.2019.

Ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З врахуванням наведеного, оскільки відповідач відмовився від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, подавши відповідну заяву до уповноваженої на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тому на нього не може бути покладений обов`язок по задоволенню вимог кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Під неналежними відповідачами, зокрема, розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 1, 2, 3 ст. 51 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Так, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , як до спадкоємця померлої ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після її смерті, тоді як він таким не являється, а таким спадкоємцем є інша особа належний відповідач ОСОБА_3 .

Разом з тим, представник позивача в судові засідання не з`являвся, клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

За таких обставин, оскільки позов, поданий АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до неналежного відповідача ОСОБА_1 , тому в його задоволенні слід відмовити.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений за подання позову позивачем слід покласти на останнього.

Керуючись ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У цивільному позові Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, р/р № НОМЕР_2 , , МФО 305299) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Повне рішення суду складено 21 вересня 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Павленко