Справа № 211/8028/21
Провадження № 2/211/2613/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
11 жовтня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч Оксана Михайлівна, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом та росить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3538, вчинений 12 вересня 2008 року приватним нотаріусом Хоміч О.М., знявши арешт з її майна, накладний Відділом примусового виконання рішень, посилаючись на відсутність правових підстав на його вчинення. В обґрунтування вимог зазначено, що 26 липня 2007 року між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/03-03/07/618, який було забезпечено договором іпотеки № 014/03-03/07/618/1.З метою виконання умов кредитного договору, 12 вересня 2008 року приватним нотаріусом Хомич О.М. вчинено виконавчий напис № 3538 про звернення стягнення на нерухоме майно, що складає предмет договору іпотеки. 09 червня 2010 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у межах виконавчого провадження № 9259979 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 13 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 набула прав кредитора до неї за вказаним кредитним договором. 10 жовтня 2019 року між сторонами було укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного. Тобто станом на день звернення з позовом зобов`язання, що слугувало вчиненню виконавчого напису, є припиненим, а відтак останній має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому позивач просить задовольнити вимоги.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 01 квітня 2022 року провадження по справі закрито.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року заяву головуючого судді Сарат Н.О. про самовідвід задоволено.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, вказану справу розподілено на суддю Середню Н.Г.
Ухвалою суду від 12 липня 2022 року прийнято справу до розгляду.
В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причин неявки.
В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Сайка Ю.В. про розгляд справи за його та позивача відсутності, на вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, розгляд справи просить проводити у її відсутність.
Треті особи Приватний нотаріус Хоміч О.М. та представник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), письмових заперечень до суду не надали.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що 12 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М. вчинено виконавчий напис за № 3538 про звернення стягнення на нерухоме майно будівлю АПК літ.»О-6» загальною площею 2 447,9 кв.м., будівля теплових лічильників літ «И» загальною площею 3.7 кв.м. та інфраструктура загальною площею 78,8 кв.м., розташована у АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.06.2007 за реєстровим № 6566 Дацко Я.О. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу та зареєстровано у КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 03.08.2007 в реєстровій книзі № 2 дод.Н-544, номер запису 5850, ОСОБА_1 , зареєстрована приватним підприємцем, яке було заставлено нею за особистими зобов`язаннями щодо кредитного договору № 014/03-03/07/618 від 26.07.2007, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором іпотеки, посвідченим 26.07.2007 за реєстровим № 7872 Дацко Я.О. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області та договором про зміни № 1, посвідченим 06.08.2007 за реєстровим № 8292 Дацко Я.О. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу.
Згідно виконавчого напису за рахунок коштів, виручених від реалізації в установленому чинним законодавством порядку заставленого майна запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 2 269 364,19 грн., з яких 2 207 760,92 грн. заборгованість за кредитом, 6 347,14 грн. пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків за користування кредитом терміном з 22.01.2008 по 04.09.2008 55 256,13 грн. заборгованість щодо сплати відсотків.
Вказана обставина встановлена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2009, копія якого міститься в матеріалах справи.
Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.
Так, позивач при зверненні до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, взагалі не зазначає способу захисту порушених прав із посиланням на норми законів, які порушені, на її думку, в тому числі відповідачем: чи то порушення процедури та порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом з посиланням на вказані порушення, чи визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 432 ЦПК України, тощо.
При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово в своїх судових рішеннях зазначала, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Стосовно посилань ОСОБА_1 на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу для задоволення вимоги про зняття арешту з належного їй майна, то встановивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Саме такий висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18) та підтверджується змістом статей 447, 451 ЦПК України, частини першої статті 59, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому закон визначає ефективний та належний спосіб захисту порушеного права та інтересу особи - боржника внаслідок наявності обтяжень, накладених державним виконавцем на його майно в межах виконавчого провадження - оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Оскільки, згідно письмових доказів по справі, обтяження накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження, де позивач була боржником, ним неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі № 554/7908/17-ц (провадження № 61-4357св19).
В зв`язку з викладеним, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених вимог.
При цьому суд не враховує заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, оскільки відповідно до положень статті 206 ЦПК України, відсутні законні підстави для задоволення вимог.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2022 р.

Суддя Н.Г.Середня