Справа № 199/4723/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровської району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровської району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову посилалася на те, вона з відповідачем знаходились у шлюбних відносинах без реєстрації, від цих стосунків у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Відносини між позивачкою та відповідачем не склалися, вони припинили спільне проживання з листопада 2008 року. Відповідач не підтримував та не підтримує ні з позивачкою, а ні з дитиною стосунків, самоусунувся від виховання дитини, допомоги на її утримання не надавав, тому за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2016р. з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуті аліментів на утримання дочки.

Майже із самого народження дочки та до цього часу відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичний догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, позивач намагається надати дитині належне харчування, лікування, забезпечує її одягом (шкільним, сезонним); відповідач не спілкується з дитиною, що негативно впливає на її самоусвідомлення, так як дитина потребувала батьківської уваги і оцінки її досягнень, відповідач жодного разу не надав дитині кошти, щоб вона без перешкоди відвідувала гуртки за своїми інтересами, не надавав коштів на відвідування театру, музеїв, екскурсій; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Дитина перебуває на повному утриманні та забезпеченні позивачки. За весь час відповідач не поцікавився життям дитини, він самоусунувся від виховання. Будь яких перешкод у спілкуванні з дитиною ні позивачка, ні інші члени її родини не чинили. Всі зусилля щодо переконання відповідача відповідально відноситись до своїх батьківських обов`язків не дали жодного результату.

Відповідач, як батько малолітньої дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться її потребами, не займається забезпеченням її розвитку та не надає жодної матеріальної допомоги. З 2008 року відповідач жодного разу до дитини не з`являвся, дитина не знає батька, сприймає його як чужу людину. У зв`язку з чим позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 26.07.2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

27.07.2022 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради № 7/11-233 від 13.07.2022, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 28.07.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

27 вересня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судове засідання позивач не з`явилася, в окремо поданій заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, під час підготовчого розгляду справи надав заяву в якій не заперечував проти позовних вимог та просив провести розгляд справи у його відсутності (а.с.72).

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського районну Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, ухваливши рішення в інтересах дитини.

Представник третьої особи - орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, ухваливши рішення в інтересах дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з її матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про проживання (не проживання) осіб від 03.06.2021 року складеним головою правління ОСББ «МИР» (а.с. 11).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до записів в характеристиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вказано, що вона навчається у 7-Б класі НВК №138, проживає за адресою АДРЕСА_2 , батьки дитини розлучені, вихованням диньки займається мама, яка відповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, регулярно відвідує школу, підтримує зв`язок з класним керівником. Батько Насті жодного разу у школі не з`являвся, не цікавився навчанням та успіхами дочки.(а.с.9).

Також записами в характеристиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано що вона є ученицею «American-English shool» з вересня 2015 року, проживає за адресою АДРЕСА_2 . За роки навчання ОСОБА_4 в школі, батько жодного разу не з`являвся в закладі, не цікавився навчанням та успіхами дитини (а.с.10).

Згідно з наданою копі довідки №12 про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання виданою 04.06.2021 року Соборним ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де значиться, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 52689752 ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах в розмірі 15971,50 грн. (а.с.8).

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Висновком органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради № 7/11-233 від 13.07.2022, визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зібраними по справі письмовими доказами, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Питання розподілу судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263, 264, 268, 272, 293, 294, 310, 313, 314 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 182 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровської району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) судові витрати, що полягають у сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.09.2022 року.

Суддя О.О.Богун

27.09.2022