Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2022 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Щербак-Стерниш Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

06.07.2022 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником домоволодіння, загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 22,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт договором купівлі-продажу, складеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 17.12.2020 року та посвідченням, що в спільному сумісному майні колишнього подружжя, придбаному ними під час шлюбу, право власності на Ѕ частку в спільному майні колишнього подружжя належить ОСОБА_1 від 10.11.2020 року (копія свідоцтва про право власності).

Позивач вказує, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком та колишнім власником Ѕ частки нерухомого майна.

Окрім власника в домоволодінні зареєстрований її колишній чоловік, який з 05 травня 2021 року не проживає у вказаному домоволодінні та не повертався до нього. Його особистих речей в житловому будинку немає та він не повідомляв нічого про себе вже дуже багато часу, позивач не перешкоджає відповідачу у доступі до житла.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_2 не сплачує комунальні платежі, не приймає участі в утриманні житла, а відтак втратив право користування ним, оскільки відсутній більш ніж один рік у житловому приміщенні.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидії, а тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 27.07.2022 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду «Судова влада України».

Відтак, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 27.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження, та вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 10.11.2020 року в спільному сумісному майні колишнього подружжя, придбаного ними за час шлюбу, право власності на Ѕ частку в спільному майні колишнього подружжя належить ОСОБА_1 .

Договором купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок від 17.12.2020 року ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) домовилися про продаж частки Ѕ частки у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідка про реєстрацію місця проживання особи видана 01.07.2022 року №1059 підтверджує, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом про обстеження житлового приміщення від 05.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 з 01.05.2021 року у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не проживає місце його проживання невідомо.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців».

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла - для позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, зокрема домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Так як позивач не просила стягнути судовий збір з відповідача, суд вбачає за можливе судові витрати залишити за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 76, 81, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Є. П. Тептюк