Дата документу 11.10.2022
Справа № 501/1433/22
11 жовтня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за
відповідача: ОСОБА_2
предмет та підстави позову: про стягнення боргу кредитором спадкодавця шляхом звернення стягнення на майно
ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
ОСОБА_1 02.06.2022 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця шляхом звернення стягнення на майно, згідно якого просить суд звернути стягнення на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором позики від 02.09.2020 з ОСОБА_2 у розмірі 1 650 000 гривень на:
Позов мотивований тим, що 02.09.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надала громадянину ОСОБА_3 у позику грошові кошти в розмірі 1 650 000 гривень у строк до 15.01.2021, однак у вказаний строк ОСОБА_3 борг їй не повернув.
Позивач вказує, що ОСОБА_3 при укладенні договору позики надав їй копії правовстановлюючих документів на власне житло:
- свідоцтво про право власності від 28.10.1993 на квартиру АДРЕСА_2 ;
- копію Договору купівлі-продажу від 29.04.2009 щодо квартири АДРЕСА_1 .
У квітні 2022 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_3 помер і внаслідок його смерті відкрилася спадщина.
Також, позивачу стало відомо, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його брат ОСОБА_2 , яким прийнято спадщину та на підставі його заяви 24.06.2021 відкрито спадкову справу №11/21.
Крім того, позивач зазначає в позові, що 19.05.2022 нею надіслано на адресу ОСОБА_2 повідомлення-письмову вимогу про усунення порушень договору позики від 02.09.2020, а саме повернення грошових коштів у сумі 1 650 000 грн. у строк до 27.05.2022. Проте відповідач, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_3 , грошові кошти за Договором позики від 02.09.2020 не повернув.
На підставі викладеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзив на позов, в судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 02.06.2021 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.34).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 10.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.39-40).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 12.07.2022 витребувано докази по справі (а.с.43-44).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 12.07.2022 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.45-46).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 07.09.2022 забезпечено позов (а.с.204-206).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07.09.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.207).
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 02.09.2020 між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1 650 000 грн., а останній зобов`язався повернути зазначену суму у строк до 15.01.2021, що підтверджується копією договору, наявного в матеріалах цивільної справи (а.с.12).
У порушення вимог Договору позики від 02.09.2020, ОСОБА_3 не повернув позивачеві суму боргу у визначений договором строк.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть з матеріалів спадкової справи (а.с.64).
Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його рідний брат ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у вигляді нерухомого майна, а саме:
- квартири АДРЕСА_1 ;
- квартири АДРЕСА_2 .
Вказані обставини підтверджуються:
- копією свідоцтва про право на спадщину від 24.11.2021 виданого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Волошиною Д.П. (зареєстровано в реєстрі №681) (а.с.173-176),
- копією свідоцтва про право на спадщину від 24.11.2021 виданого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Волошиною Д.П. (зареєстровано в реєстрі №682) (а.с.185);
- копією свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2021 виданого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Волошиною Д.П. (зареєстровано в реєстрі №664) (а.с.132-133) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нрухоме майно (а.с.124-131, 188-189).
Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 .
ОСОБА_1 19.05.2022 надіслано на адресу ОСОБА_2 повідомлення -письмову вимогу про усунення порушень договору позики від 02.09.2020, а саме повернення грошових коштів у сумі 1 650 000 гривень у строк до 27.05.2022, що підтверджується копією повідомлення (а.с.25-28).
Відповідач, як спадкоємець боржника ОСОБА_3 не виконав зобов`язання за Договором позики від 02.09.202 та не повернув борг у строки, визначені повідомленням - письмовою вимогою від 19.05.2022, що спричинило виникнення заборгованості.
Заборгованість ОСОБА_2 як спадкоємця боржника ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за Договором позики від 02.09.2020 становить 1 650 000 грн.
V. Оцінка Суду.
За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 статті 1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з частиною першою статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Частиною третьою статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом ст.1218, ч.3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.
Позивачем надано докази для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно та яка його вартість.
Як вбачається із спадкової справи № 11/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 (відповідач по справі) подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_3 (а.с.57).
Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст.1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Вартість спадкового майна складає 1 485 076,00 грн., що підтверджується копіями свідоцтв на спадщину за законом, наявними в матеріалах цивільної справи (а.с.185-187).
Відповідач в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який мав заборгованість за договором позики від 02.09.2020 і позивач з дотриманням строків, установлених статтею 1281 ЦК України, пред`явив вимоги до спадкоємця боржника.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог на підставі статті 1282 ЦК України щодо звернення стягнення на спадкове майно в рахунок погашення боргу померлого ОСОБА_3 за договором позики.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якогопонесені позивачем і документально підтвердженні.
З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного - процесуального кодексу України, Суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця шляхом звернення стягнення на майно задовольнити повністю.
Звернути стягнення на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором позики від 02 вересня 2020 року з ОСОБА_2 у розмірі 1 650 000 гривень на:
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 12 901,20 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2022 року.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області М.І.Петрюченко