Номер провадження: 22-ц/813/8580/22
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В. О.,

Склярської І. В.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

В проваджені Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Представником ОСОБА_1 , адвокатом Івановою Г.С., подане клопотання про закриття провадження у справі з підстав визначених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, а саме у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року відмовлено у задоволені вказаного клопотання.

11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала (здала на пошту) апеляційну скаргу.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 вказувала на те, що ухвала суду підлягає оскарженню окремо від рішення суду, якщо особа не може поновити свої права в інший спосіб, пославшись на висновок Верховного Суду викладений у постанові від 01 листопада 2021 року у справі №2-41/2006 (провадження № 61-12703сво21).

Згідно із частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала про відмову у закритті провадження у справі.

Зі змісту поданого представником позивача клопотання про закриття провадження у справі вбачається, що свої вимоги він обґрунтовував наявністю підстав визначених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України для залишення позовної заяви без розгляду.

Відмовляючи у задоволені клопотання про закриття провадження у справі суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Отже судом фактично розглядалось клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим у переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду також відсутня ухвала про відмову у залишені позовної заяви без розгляду.

Отже, зазначена ухвала суду першої інстанції не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.

Аналіз пунктів 15 та 16 частини першої статті353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що на їх підставі в апеляційному порядку окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали про закриття провадження чи про залишення позову (заяви) без розгляду виключно за умови, якщо така ухвала має «завершальне» значення щодо можливості судового розгляду та перешкоджає провадженню у справі.

Разом із тим ухвала про відмову у задоволені клопотання про закриття провадження у справі з підстав визначених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, не перешкоджає провадженню у справі.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17.

Посилання в апеляційній скарзі на висновок Верховного Суду висловлений у постанові від 01 листопада 2021 року у справі №2-41/2006 (провадження № 61-12703сво21), в обґрунтування можливості оскарження ухвали в апеляційному порядку окремо від рішення суду, є неприйнятним.

У вказаній постанові Верховний Суд зробив висновок щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення оскільки, з урахуванням стадії укладення мирової угоди, особа, яка подає апеляційну скаргу, не може поновити свої права в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення.

Також Верховний Суд зазначив, що тлумачення та застосування положень статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Враховуючи, що розгляд вказаної справи не завершений, особа не позбавлена права поновити свої права шляхом оскарження в апеляційному порядку разом з рішенням суду.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та має бути повернута заявнику, як така, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись статтями 353, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

І.В. Склярська