ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1829/22 Справа № 215/3936/19 Головуючий у першій інстанції: Науменко Я. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИЛА:

09 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ним сплачувались щомісячно аліменти на користь ОСОБА_1 , про що державному виконавцю надавались квитанції про сплату аліментів згідно з середньою заробітною платою міста Кривого Рогу. Але відповідачка ОСОБА_1 подала 21.05.2019 до державного виконавця заяву про те, що аліменти вона не отримувала у період із 04.08.2015 по 01.06.2019. Державним виконавцем 06.06.2019 винесено постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом позивача, тимчасове обмеження його у праві користування вогнепальною зброєю, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження у праві полювання, накладено арешт на особові рахунки в банку до погашення заборгованості по сплаті аліментів, що становить 57481,15 грн. станом на 01.06.2019. З зазначеною заборгованістю позивач не згоден, оскільки він платив аліменти у повному обсязі, про що мається довідка державного виконавця про відсутність заборгованості. Тому, позивач, з підстав ч. 2 ст. 197 СК України, просив звільнити його від сплати аліментів на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4, з серпня 2015 року по травень 2019 року як такі, що виплачені у повному обсязі.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам задоволено повністю. Звільнено ОСОБА_3 від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період із серпня 2015 року по травень 2019 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Від ОСОБА_3 надійшла заява від 15.11.2022 року про проведення судового засідання без його участі.

Місцезнаходженням Тернівського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області є м. Кривий Ріг по вул. Черкасова, 113. На день розгляду даної справи на території м. Кривого Рогу не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11.08.2006 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №354 (а.с.104, т.1).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною з інвалідністю та потребує домашнього догляду, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.01.2013, медичним висновком №38 від 30.09.2016, медичним висновком №132 від 13.11.2018 та корінцем до нього, довідкою №79 від 10.05.2018 (а.с. 61-64, т.1).

06.07.2018 ВП №56702133 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №215/4198/15-ц, виданого 29.09.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 03.06.2019 за період із 04.08.2015 по 01.06.2019, складає 57481,15 грн.

Згідно довідки №445 від 11.12.2018, нараховані аліменти за період із 01.06.2018 по 30.11.2018 складають 13499,25 грн., а сума отриманих аліментів 12950,00 грн. (а.с. 122 т.1).

Згідно копії попередження від 29.10.2018 за №32267, виданого державним виконавцем Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Савчишеним В.С., позивача ОСОБА_3 повідомлено, що станом на 01.10.2018 загальна сума заборгованості у виконавчому провадженні №56702133 з виконання виконавчого листа №215/4198/15-ц, виданого 29.09.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів із ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини щомісяця на користь ОСОБА_1 складає 53853,65 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с. 86, т.1).

Відповідно до листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ФОП ОСОБА_3 у період 2015-2018 роки перебував на загальній системі оподаткування. За 2015, 2016 роки, відповідно до поданої ним майнової декларації, доходи у нього відсутні. За даними податкової декларації ОСОБА_3 за 2017 рік сума чистого оподаткованого доходу склала 1011,97 грн., за 2018 рік 44784,31 грн., за 2019 рік 11803,29 грн. (а.с.154-156, т.1).

В декларації про доходи фізичної особи, поданої ОСОБА_3 27.07.2018 зазначено про отримання ним доходів від підприємницької діяльності та відомості про наявне у його власності нерухоме майно (а.с. 87-91, т.1).

Згідно копії постанови від 06.06.2019 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, винесеною державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Литвинчук О.В. у виконавчому провадженні №56702133, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №215/4198/15-ц (а.с. 8, т.1).

Постановою від 06.06.2019 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, винесеною державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Литвинчук О.В. у виконавчому провадженні №56702133, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №215/4198/15-ц ( а.с.10, т.1).

Відповідно до постанови від 06.06.2019 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесеною державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Литвинчук О.В. у виконавчому провадженні №56702133, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №215/4198/15-ц (а.с.12, т.1).

Згідно постанови від 06.06.2019 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, винесеною державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Литвинчук О.В. у виконавчому провадженні №56702133, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №215/4198/15-ц (а.с.14, т.1).

Вказані постанови направлені ОСОБА_3 супровідними листами №21842, 21839, 21840, 21841 від 06.06.2019 ( а.с. 7, 9, 11, 13 т.1).

Апеляційним судом долучено до матеріалів справи копію виконавчого провадження №56702133 за виконавчим листом №215/4198/15-ц, з якого, зокрема, вбачається, що позивач своєчасно повідомлений по перебування відповідного виконавчого листа на виконанні та про обовязок сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у певному розмірі.

Позивачем надано суду копії квитанцій за 2015-2019 роки на підтвердження факту перерахування грошових коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 (а.с.15-25, т.1).

Відповідно до копії розрахунку №131 заборгованості за аліментами згідно виконавчого листа №215/4198/15-ц, виданого 29.09.2015 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення аліментів із ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини щомісяця на користь ОСОБА_1 до досягнення доньки інваліда ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його борг на квітень 2019 року складає 4688,61 грн. (а.с.26-27). У вказаному розрахунку, який наданий у вигляді незавіреної копії, містяться відомості про суми сплачених боржником аліментів з серпня 2015 року по квітень 2019 року включно (а.с. 26-27, т.1).

Відповідно до оригіналу розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №215/4198/15-ц, виданим 29.09.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини щомісяця на користь ОСОБА_1 , до досягнення донькою-інвалідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - борг позивача станом на 16 червня 2019 складає 58036,15 грн. (а.с. 57-58, т.1). Вказаний розрахунок позивачем не оскаржений та не спростований.

Встановлено, що у період, за який сформувалась заборгованість, ОСОБА_3 займався індивідуальною підприємницькою діяльністю - будівельно-монтажними роботами (знятий з обліку 14.06.2019 року) (а.с. 65-66, 81-84, т.1).

ОСОБА_3 20.06.2019 подав до Тернівського ВДВС заяву, в якій повідомив про своє працевлаштування до ФОП ОСОБА_6 на посаду водія-замірника та просив скасувати йому тимчасове обмеження у праві керування ( а.с. 67, т.1 ).

На підтвердження трудових відносин позивача надано відомість нарахування заробітної плати на червень 2019 року, наказ №1 від 18.06.2019 про прийняття ОСОБА_3 на роботу на посаду водія-замірника з окладом 4200,00 грн., трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 19.06.2019 та повідомлення про прийняття працівника на роботу (а.с. 68-71, т.1).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №180003120 від 06.09.2019, в ОСОБА_3 у приватній власності наявна земельна ділянка загальною площею 5,030 га, яка знаходиться в с. Ордо-Василівка та надається у строкову оренду, а також двокімнатну квартиру загальною площею 47,0 кв.м в с. Володимирівка. На вказані об`єкти за постановою державного виконавця від 19.06.2019 накладено арешт (а.с. 101-104, т.1).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №124808499 від 22.05.2018 вбачається, зокрема, що ОСОБА_3 06.10.2016 придбав трикімнатну квартиру у м. Кривому Розі загальною площею 64,3 кв.м. На вказане майно за постановою державного виконавця від 03.08.2017 накладено арешт (копія, а.с.105-108, т.1).

Допитана місцевим судом свідок ОСОБА_6 пояснила, що її чоловіком ОСОБА_3 щомісяця, першого числа, сплачувались аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 шляхом перерахування коштів на банківську картку ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_3 у виконавчій службі з`ясовував суму аліментів, яка нараховувалась йому виходячи із середньої заробітної плати по місту. Після проведення переказу ОСОБА_3 копію квитанції приносив у виконавчу службу. Інколи утворювалася заборгованість, але це було пов`язано з тим, що державний виконавець не завжди вчасно повідомляв про необхідну до сплати суму аліментів, оскільки довідки про середню заробітну плату до виконавчої служби приходили із запізненням. В таких випадках із виконавчої служби бралась довідка про перерахунок і заборгованість сплачувалась. Всі квитанції про сплату аліментів, які ОСОБА_3 приносив до державного виконавця, приймались останнім. В черговий раз, коли ОСОБА_3 приніс до ВДВС квитанцію про сплату аліментів, йому повідомили про наявність заборгованості, яку розрахували з одержаних ним паїв за кілька років. Тоді вона разом із ОСОБА_3 погасили вказану заборгованість через ОСОБА_7 , про що надали квитанцію державному виконавцю.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №404/2514/16 (провадження №61-12531св18).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року по справі №706/136/16-ц, від 25 червня 2018 року у справі №753/23672/16-ц та від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17 дійшов висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи інтереси дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої стягнуті аліменти з позивача; встановивши, що позивач є працездатним, працює, отримує дохід; враховуючи, що позивач не є інвалідом та не надав доказів формування заборгованості у зв`язку з тяжким захворюванням, не підтвердив існування істотних обставин, які унеможливили сплату аліментів у період 2015 року по 2019 рік, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, місцевий суд одночасно дійшов взаємовиключних висновків про відсутність такої заборгованості та звільнив позивача від сплати заборгованості за аліментами за період понад три роки.

Апеляційний суд наголошує, що згідно обгрунтування позовної заяви, пояснень у судовому засіданні представника позивача, дружини позивача ОСОБА_6 , яка була допитана місцевим судом у якості свідка, - заборгованість за аліментами відсутня у звязку із її сплатою у повному обсязі, що свідчить про непогодження позивача з вищенаведеним розрахунком заборгованості, що складений станом на 16 червня 2019 (а.с. 57-58, т.1), та обрання позивачем неналежного, неефективного способу захисту шляхом предявлення позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Позивач не прозбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду, за наявності підстав, щодо оспорювання розміру нарахованої заборгованості за аліментами, із скаргою на дії виконавця щодо складання певного розрахунку заборгованості тощо.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, належним чином фактичні обставини справи не встановив, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України, що потягло ухвалення незаконного та несправедливого рішення, яке підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Встановлено, що 20 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу із захисту її інтересів у справі про звільнення від сплати заборгованості по аліментам (а.с. 21 т.2).

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, витрати на правничу допомогу адвоката: консультація, ознайомлення з документами, складання відзиву, клопотань, аналіз судової практики, участь у судових засідань складають - 6000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано Акт виконаних робіт від 02.07.2021 за договором про надання правової допомоги від 20 серпня 2019 року, з якого вбачається, що надані та прийняті послуги складаються з: ознайомлення з повним текстом судового рішення (30 хв.); написання апеляційної скарги (4 год.).

За домовленістю сторін сплачено за надання правової допомоги 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією №113216 від 02.07.2021 року (а.с. 240 т.1).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Севостьяновою І.Г. під час розгляду справи в місцевому суді та суді апеляційної інстанції у даній справі, що підтверджуються матеріалами справи. А саме, адвокат Севостьянова І.Г. провела консультування з клієнтом; склала відзив на позовну заяву (а.с. 59-92 т.1); склала клопотання про долучення доказів, витребування доказів (а.с. 93-95, 97-108) та приймала участь в 13 судових засіданнях суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги заперечення позивача у відзиві на апеляційну скаргу, який зазначив про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с.51); враховуючи також складність справи та ціну позову, відшкодування ОСОБА_3 понесених ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв розумності, співмірності, підлягає зменшенню та стягненню на користь відповідача у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі; приймаючи до уваги ставки судового збору, що діяли на час подання позову та апеляційної скарги, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн. (а.с. 117 т.3).

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 8152 (вісім тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді М.Ю. Петешенкова

О.В. Свистунова