26.09.2022 Справа № 756/4771/22
Ун.№756/4771/22
Пр.№ 2-о/756/212/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Майбоженко А.М.‚
секретаря Любін А.А.,
заявниці ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-
Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, з яким вони прожили у шлюбі з 24.08.1983 року. З моменту укладання шлюбу і до самої смерті чоловіка проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали спільний бюджет.
Заявник вказує, що її чоловік ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживав разом з дружиною за місцем її реєстрації АДРЕСА_2 .
Оскільки вони з померлим чоловіком зареєстровані за різними адресами, заявник не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт перебування на утриманні чоловіка з метою переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою.
Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву з викладених у ній підстав.
Зазначила, що з чоловіком вони прожили у шлюбі 39 років. На час звернення до суду з заявою розмір її пенсії становить 2100,00 грн. Пояснила, що основним джерелом доходу їх родини була саме пенсія її чоловіка. Вказала на те, що після смерті чоловіка у червні 2022 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, на який отримала лист, яким їй було повідомлено про неможливість призначення такої пенсії, у зв`язку з тим, що подані нею документи не підтверджують факту проживання разом з чоловіком та перебування на його утриманні. Увесь час вони разом з чоловіком проживали у її квартирі. Місце своєї реєстрації змінювати не хотів.
Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю заінтересованої особи.
Заслухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що з 24.08.1983 року заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.08.1983 року(а.с. 10).
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.03.2022 року (а.с. 8).
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . З ОСОБА_1 знайома з 1974 року. Спочатку вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , від цього шлюбу має доньку ОСОБА_5 . З ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 24.08.1983 року, з того часу вони проживали разом до самої смерті ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 з 1974 року. Заявниця проживає в цьому будинку з того ж року. З чоловіком ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 1983 року. Подружжя проживало в цьому будинку з дня одруження та по день смерті чоловіка.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проживають в одному будинку із заявницею, підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 з своїм чоловіком ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 з моменту одруження у 1983 році та по день смерті чоловіка у березні 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.
Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Заявницею не надано суду доказів щодо розміру отриманого доходу нею та її померлим чоловіком, у зв`язку з чим, факт перебування на утриманні встановити не представляється можливим.
Разом з тим судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується показаннями свідків, а також іншими зібраними у справі доказами, зокрема картою виїзду швидкої медичної допомоги №0979-1 від 21.03.2022, згідно якого біологічна смерть ОСОБА_2 настала за його фактичною адресою проживання, яка збігається з зареєстрованим місцем проживання заявниці.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Проаналізувавши дані, що містяться в матеріалах справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи те, що заінтересованою особою відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, саме з причин того, що не надано документів щодо спільності проживання заявниці та померлого ОСОБА_2 , суд вважає, що встановлення саме цього факту має значення для подальшого оформлення нею пенсії по втраті годувальника. При цьому, розміри отримуваних доходів заявника і її померлого чоловіка, встановлення їх співвідношення між собою є дискреційними повноваженнями заінтересованої особи.
Факт сумісного проживання (який встановлює суд цим рішенням) та перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Перебування фізичної особи на утриманні померлого може бути встановлена заінтересованою особою на підставі аналізу поданих заявником документів.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення факту спільного проживання з померлим чоловіком надає заявниці можливість у випадку подання заінтересованій особі документів, визначених чинним законодавством, для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 263-265, 315 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) разом з чоловіком ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за однією адресою, а саме АДРЕСА_2 .
В іншій частині заявлених вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Майбоженко