Провадження № 2/537/1045/2022
Справа № 537/1931/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просила суд ухвалити рішення, яким: стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання їхньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 2017 року по квітень 2022 року вона проживала разом зі ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Від даних шлюбних відносин вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею. На даний час батько дитини допомоги на утримання останньої не надає, що і змусило позивача звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі ј частини від доходу відповідача. Окрім того, позивач вважає наявним у неї право на отримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. У зв`язку із викладеними обставинами позивач і звернулася до суду із даним позовом.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15.08.2022 року відкрито провадження по справі.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надали заяви, згідно яких просили розглянути справи без участі позивача та її представника, зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи клопотання позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_2 на підставі наявних в матеріалах справи документів, оскільки останній належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ним не надано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28.03.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем ОСОБА_1 .
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 151 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини.
В судовому засіданні встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.
Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.
Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини.
Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази по справі, з урахуванням інтересів дитини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо заявлених ОСОБА_1 вимог про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання, суд виходить з наступного.
Частина 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно із частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю. Позивач ОСОБА_1 на даний час не працює, , знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, іншого доходу, окрім державної соціальної допомоги на утримання дитини, не отримує.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги той факт, що малолітня дитина мешкає разом з позивачем, при цьому остання не працює у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення останньою трьох років, інших доходів окрім державної допомоги на утримання дитини не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп., оскільки, відповідно до положень статті 8 зазначеного вище Закону, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (992 грн. 40 коп. х 2), згідно ставок, передбачених вказаним Законом станом на дату ухвалення рішення.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 24, 56, 84, 112, 113, 151, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 05.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 05.08.2022 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.О. Зоріна