РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Смаковського О.С.,

справа № 333/1295/21

провадження № 2/333/164/22

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

представник позивача Кіріченко Віталій Михайлович

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 13 лютого 2013 року, чим підтвердив, що зазначена заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений і згоден, що засвідчив своїм підписом. Ознайомившись з Умовами та правилами, ОСОБА_4 отримав кредитну картку, а також кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000,00 грн. Внаслідок порушення ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, станом на дату смерті виникла прострочена заборгованість в загальному розмірі 14325,78 грн., з яких 14325,78 грн. - заборгованість за тілом кредиту. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, які містять дані про адресу реєстрації вказаних осіб за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем 01 липня 2020 року направлена претензія кредитора до Шостої запорізької державної нотаріальної контори та 09 липня 2020 року позивачем отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого позичальника з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КК «Приватбанк». 05 жовтня 2020 року до спадкоємців позичальника направлено позивачем лист - претензію, згідно з яким пред`явлено вимоги, але ніяких дій не було виконано. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 лютого 2013 року у розмірі 14325,78грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Відзив на позовну заяву

06 грудня 2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_5 , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вона та її матір, яка також є відповідачем у справі, будь-якого майна від померлого у спадок не отримували, з будь-якими заявами про вступ у спадщину не звертались. Її батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розлучені. Квартира, в якій на даний час мешкає її матір належить їй, матері та моїй сестрі, у рівних частинах та ніколи не перебувала у власності її померлого батька. її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про це було повідомлено через три тижня представника банку та надане свідоцтво про смерть. Представник банку повідомив про те, що, при отриманні кредитної картки у банку, її батько, був застрахований у ТДВ СК «Кредо» за договором DNHEZKF-166R7H9 від 27 липня 2016 року. Після повідомлення банку про смерть її батька, надійшов лист від 24 травня 2019 року від ТДВ СК «Кредо» про відмову від виплати страхового відшкодування. Отже, банк був обізнаний про смерть мого батька. Враховуючи положення ст. 1281 ЦК України, щодо шестимісячного строку звернення з вимогою, позивач у даному випадку пропустив цей строк, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Процесуальні дії у справі

19 березня 2021 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху.

13 квітня 2021 року від позивача надійшла заява на усунення недоліків.

20 квітня 2021 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відомості та від Шостої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

05 травня 2021 року Шоста Запорізька державна нотаріальна контора надіслала до суду належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

06 грудня 2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_6 , повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, до суду надала клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомлені своєчасно та належним чином, до суду не з`явилися.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , до суду надав заяву про розгляд справи без участі відповідача, позов просив залишити без задоволення.

Установлені судом фактичні обставини у справі

13 лютого 2013 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_4 звернувся до ЗАТ КБ «Приватбанк» та підписав заяву без номеру, на підставі якої йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшений до 16000,00 грн.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк». У свою чергу Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25 березня 2019 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2014.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 13 лютого 2013 року на дату смерті ОСОБА_4 , прострочена заборгованість становила 14325,78грн., з яких 14325,78грн. - заборгованість за тілом кредиту.

02 червня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» направило до Шостої запорізької державної нотаріальної контори претензію кредитора на суму 14325,78 грн.

З відповіді Шостої запорізької державної нотаріальної контори №958/02-14 від 04 липня 2020 року вбачається, що претензія АТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців померлого ОСОБА_4 отримана держнотконторою 03 липня 2020 року, спадкова справа № 228/2020.

07 вересня 2020 року позивачем на адресу відповідачів було направлено листи-претензію щодо проведення оплати заборгованості, але з позовної заяви вбачається, що ніяких дій відповідачі не виконали.

У позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що спадкоємцями, які на час відкриття спадщини проживали із спадкодавцем є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де адресою місця реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 .

На запит суду Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою надана копія спадкової справи №228/2020 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що спадкова справа відкрита на підставі претензії позивача, отриманої 03 липня 2020 року, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, обсяг майна померлого не встановлено.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2001 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірваний 08 лютого 2001 року, актовий запис 57.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Суд також враховує положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням приписів статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Враховуючи, що відповідачі стверджують про відсутність у ОСОБА_4 на день смерті будь-якого майна, що також підтверджено матеріалами спадкової справи, а АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження наявності у спадкодавця рухомого та/або нерухомого майна, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову банку до спадкоємців боржника, оскільки не вбачається за можливе визначити розмір кредиторських вимог, які підлягають задоволенню в межах вартості майна, одержаного у спадщину згідно з ч.1 ст. 1282 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивач вказаного обов`язку не виконав.

Так, доводи позивача про те, що відповідачі є спадкоємцями позичальника ОСОБА_4 ґрунтуються лише на констатації факту наявності у паспортах громадянина України відповідачів відомостей про реєстрацію їх місця проживання за тією ж адресою, за якою до смерті проживав позичальник. Однак, позивачем не подано жодних доказів, про те, що відповідачі успадкували будь-яке майно позичальника і про вартість такого майна, як того вимагає стаття 1282 ЦК України.

Крім того, шлюб між ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3 було розірвано у 2001 році, тому вона не є спадкоємцем майна померлого і відповідно належним відповідачем по справі.

Суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що позивач був обізнаний про смерть ОСОБА_4 , так як його повідомили через три тижні і надали свідоцтво про смерть, оскільки доказів на підтвердження цього суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців померлого кредитора, у зв`язку з недоведеністю.

Розподіл судових витрат.

Оскільки, суд відмовив у задоволенні позову, тому у відповідності до пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 червня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва