Справа № 342/94/22
Провадження № 22-ц/4808/898/22
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря Кузів А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради на рішення Городенківського районного суду, ухвалене суддею Андріюк І.Г.2 червня 2022 року в м. Городенці, повний текст якого складено 9 червня 2022 року, у справі за позовом Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських праввідносно їх малолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_3 . Відомості про батька ОСОБА_1 та ОСОБА_2 записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_4 разом із дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований по АДРЕСА_2 разом з малолітньою ОСОБА_8 .

Малолітні діти відповідачів у період з 31.01.2015 року по 17.08.2015 року та з 05.04.2019 року по 22.01.2021 року перебували на обліку служби у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, а з 22 січня 2021 року по теперішній час - на обліку дітей, позбавлених батьківського піклування.

27 березня 2019 року малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були вилучені з сім`ї та влаштовані в обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації, де перебували до 26.04.2019 року, а малолітній ОСОБА_9 розпорядженням Городенківської районної державної адміністрації від 27.03.2019 року №80 влаштований до Надвірнянського будинку дитини, де перебував до 04.06.2019 року.

Рішенням Городенківського районного суду від 03.12.2020 року у матері ОСОБА_4 відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , а ОСОБА_8 - у батька ОСОБА_5 , без позбавлення їх батьківських прав.

Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 15.01.2021 року №11 малолітнім ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

З 13.02.2020 року по 29.04.2021 року діти відповідачів перебували в Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, куди були влаштовані службою у справах дітей Городенківської РДА. Відповідач ОСОБА_4 відвідувала дітей в центрі протягом 2020 року декілька разів, а за період з грудня 2020 року до 29.04.2021 року дітей не провідувала. Під час перебування малолітнього ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській міській дитячій лікарні мати дитину не провідувала, тому дворічним хлопчиком опікувалися працівники центру та медперсоналу лікарні. Відповідач ОСОБА_5 не відвідував дочку ОСОБА_3 в центрі жодного разу. Відповідачі до центру телефонували та спілкувалися з дітьми, проте рідко.

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Городенківської міської ради від 29.04.2021 року №22/01-09 малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 тимчасово влаштовано у сім`ю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Згідно пояснень прийомних батьків від 15.12.2021 року відповідачі зв`язок з дітьми не підтримують, не відвідують їх, не телефонують.

З метою вирішення питання повернення дітей до матері, обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин за місцем проживання матері, з`ясування подальших її намірів щодо дітей працівниками служби у справах дітей, старшим інспектором з ювенальної превенції, фахівцем із соціальної роботи КЗ ЦСО 11.01.2022 року здійснено візит за місцем проживання матері, проте на момент обстеження будинок був зачинений. За зовнішніми ознаками житловий будинок перебуває в незадовільному стані, вхідні двері виламано, шибки у вікнах частково відсутні, подвір`я в занедбаному стані. Зроблено висновки, що матеріально-побутові умови проживання незадовільні.

Відповідно до листа КЗ «Центр соціального обслуговування» від 17.01.2022 року працівниками закладу здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 та виявлено, що будинок має занедбаний вигляд, газопостачання відключено за несплату боргу. Умов для повернення дітей не створено.

З часу прийняття судом рішення про відібрання дітей відповідачі жодного разу не поцікавились в службі у справах дітей чи в соціальних працівників про їх місце перебування та процедуру повернення, не здійснювали реальних кроків щодо вирішення питання повернення дітей.

На засідання комісії з питань захисту прав дитини, що відбулась 21.01.2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце проведення засідання, чим підтвердили свою байдужість до долі дітей.

Крім того відповідачі неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав.

Просить суд позов задовольнити, позбавити батьківських прав: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Городенківського районного суду від 2 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в ході судового розгляду справи №342/321/20 судом було встановлено, що існують обставини, які свідчать про загрозу здійснення протиправних дій стосовно малолітніх дітей відповідачів з боку їх матері - ОСОБА_13 , якщо вони залишаться проживати з нею та її сім`єю. Їхня поведінка є небезпечною для формування негативних звичок у дітей та їх правильного морального виховання. Зокрема, умови проживання в господарстві є незадовільними, діти неохайні, не забезпечені продуктами харчування та засобами першої необхідності, ОСОБА_14 не відвідує навчальний заклад без поважних причин, мати часто перебуває в нетверезому стані та періодично залишає дітей вдома самих, соціальні виплати використовує не за призначенням. Вказані обставини і стали підставою для ухвалення рішення суду про відібрання дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав, яке ними не оскаржувалося.

Однак з того часу останні не змінили свого способу життя, не усунули обставини, що стали причиною відібрання дітей, не відвідували їх в державних закладах, куди вони були поміщені.

Також вважає, що суд не взяв до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16, яка зводиться до пріоритету дотримання якнайкращих інтересів дитини перед застосуванням принципів Декларації прав дитини, та не врахував, що сім`я відповідачів неблагополучна та не придатна для проживання дітей, більш спокійним середовищем для них є прийомна сім`я.

Вказує, що суд не врахував і те, що відповідачі зловживають спиртними напоями, не працевлаштовані, живуть за рахунок державної соціальної допомоги, допустили заборгованість по оплаті комунальних послуг, через що будинок відключено від мережі газопостачання.

Крім того, судом не було вислухано думку дітей, що передбачено чинним законодавством, не встановлено наявності чи відсутності їхнього психоемоційного зв`язку з відповідачами, комфортності проживання у прийомній сім`ї.

Твердження суду про наявність обставин, що свідчать про небажання матері позбавляти її батьківських прав та бажання спілкуватися з дітьми вважає припущенням, яке не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить іншим доказам, а дані про створення перешкод матері у спілкуванні з дітьми, відмову у наданні їй інформації про їх місцезнаходження необґрунтованими.

Наголошує, що ОСОБА_4 має бажання лише спілкуватись з дітьми, а обов`язки по їх вихованню та матеріальному забезпеченню перекласти на інших осіб.

Також вважає необґрунтованим висновок суду про відмову в позбавленні батьківських прав відповідача ОСОБА_5 , який жодного разу не прибув на засідання, не подав письмових міркувань з цього приводу, продемонструвавши повну байдужість до предмету даного спору.

Просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта - Боднарчук О.Л. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримала.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні, в яке її явка була визнана судом обов`язковою, щодо задоволення апеляційної скарги не заперечила. Попередньо також подавала до апеляційного суду заяву про те, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав у даній справі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що згідно копії повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.08.2018 року батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , актовий запис №97 від 23 грудня 2011 року (а.с. 12).

Батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , актовий запис №2 від 11 лютого 2014 року, що стверджується копією повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 березня 2019 року (а.с. 13).

Батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_17 та ОСОБА_4 , актовий запис №1 від 2 березня 2018 року, про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 2 березня 2018 року (а.с. 14).

Згідно Повідомлення Городенківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.03.2019 року №11/13.4.06-20 актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 та актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 складений Городенківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 23.11.2011 року та виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 02.03.2018 року відповідно; реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, за вказівкою матері). Актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 складений виконавчим комітетом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 11.02.2014 року, реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СК України (а.с. 15).

Згідно копії Довідки №43, виданої 31.01.2022 року Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради, ОСОБА_4 разом з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

За змістом Характеристики №9, наданої Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради 31.01.2022 року, ОСОБА_4 за час проживання в с. Стрільче зарекомендувала себе посередньо. В громадських місцях поводить себе стримано, має нормальні стосунки з родиною та сусідами. Раніше на неї надходили скарги від жителів села щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Алкоголем не зловживає (а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 ; разом з ним зареєстрована його дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак за даною адресою не проживає, що стверджується копіями довідок, виданих Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради №274 від 07.12.2021 року та №21 від 01.02.2022 року (а.с. 32, 33).

Рішенням Городенківського районного суду від 03.12.2020 року у справі №342/321/20 задоволено позов Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської РДА в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. Відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 у матері ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у батька ОСОБА_5 без позбавлення їх батьківських прав; передано дітей Органу опіки та піклування Городенківської РДА для вирішення питання щодо їх подальшого влаштування. Вирішено стягувати з ОСОБА_4 в користь тих осіб або установ, яким будуть передані діти, аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягувати з ОСОБА_5 в користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення аліментів на утримання дітей розпочати з 05.03.2020 року і проводити до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18-21).

Встановлено також, що діти відповідачів з 13.02.2020 року по 29.04.2021 року перебували в Івано-Франківському обласному Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Згідно копії листа директора даного Центру №488/534 від 03.12.2021 року ОСОБА_4 відвідувала дітей по одному разу у першій половині червня, на початку липня, наприкінці серпня, наприкінці вересня, 04.11.2020 року, 27.11.2020 року, але не бачилася із дітьми особисто через запроваджений в закладі карантин, пов`язаний із COVID-19. Під час візитів передавала для дітей гостинці у вигляді солодощів, печива, фруктів, іграшок. Син ОСОБА_9 , перебуваючи у Центрі, знаходився на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській міській дитячій клінічній лікарні з 27.03.2020 року по 03.04.2020 року; мати його не відвідувала в лікувальному закладі, тому дворічним хлопчиком опікувалися працівники Центру та медперсонал лікарні. ОСОБА_5 не відвідував дочку ОСОБА_3 в Центрі жодного разу. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 телефонували до Центру та спілкувалися з доньками у телефонному режимі, проте рідко (а.с. 22).

Згідно копії Рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 15 січня 2021 року №11 малолітнім ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування; влаштовано у відділення малого групового будиночку Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради (а.с. 25).

Наказом Служби у справах дітей Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 29.04.2021 року №22/01-09 надано дозвіл ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на тимчасове влаштування неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що залишилися без батьківського піклування через відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, до прийняття рішення щодо влаштування їх в сімейні форми виховання (а.с. 26).

Розпорядженням Калуської районної державної адміністрації від 23.06.2021 року №137 прийомну сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на підставі Рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 15 січня 2021 року №11 поповнено дітьми, позбавленими батьківського піклування, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; на прийомних батьків покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток прийомних дітей (а.с. 27-28).

Згідно копії Звіту про стан виховання, утримання і розвитку дітей у прийомній сім`ї ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за 2021 рік, затвердженого начальником Служби у справах дітей Калуської РДА 28.12.2021 року, дітям створені всі належні умови для проживання, навчання та відпочинку. За час перебування у прийомній сім`ї діти стали спокійнішими, менш тривожними та повністю адаптувалися (а.с. 130-131).

Копіями письмових пояснень ОСОБА_18 від 15.12.2021 року та від 20.05.2022 року стверджується, що батьки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зв`язок з дітьми не підтримують, не відвідують їх та не телефонують (а.с. 24, 139).

Як вбачається з копії листа Відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного ВП №10913/07-21 від 16.12.2021 року на запит Служби у справах дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в минулих роках притягувались до адміністративної відповідальності; на обліку у відділенні поліції не перебувають (а.с. 31).

Відповідно до копії Листа КЗ «Центр соціального обслуговування» Городенківської міської ради №11 від 17.01.2022 року на запит Служби у справах дітей щодо роботи, яка проводилась із сім`єю ОСОБА_4 , за адресою її проживання по АДРЕСА_1 воріт немає, територія засмічена, вхідні двері у будинок зачинені на колодку, будинок має занедбаний вигляд. Зі слів сусідів ОСОБА_4 ночує у сусідів, друзів; за її офіційним місцем проживання відключено газ за несплату боргу. У телефонному режимі вона повідомила, що дітей дуже любить і хоче повернути їх додому. Їй повідомлено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, проведено бесіду щодо приведення будинку до санітарно-гігієнічних норм, наголошено на необхідності створення відповідних умов для виховання та гармонійного розвитку дітей. Зазначено, що за вищевказаною адресою умов для повернення трьох малолітніх дітей не створено (а.с. 29).

Згідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 11.01.2022 року по АДРЕСА_1 матеріально-побутові умови проживання незадовільні; господарство потребує в занедбаному стані (а.с. 30).

Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради №285 від 27.01.2022 року затверджено Висновок Органу опіки та піклування Городенківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 34-37).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні з`ясовано обставини, які свідчать про небажання матері позбавляти її батьківських прав та бажання спілкуватися з дітьми, повернути їх в майбутньому додому. Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав є недостатньо обґрунтованим, не враховує життєвих обставин, в яких опинилась матір дітей, не з`ясовано ставлення батьків до виконання ними батьківських обов`язків. ОСОБА_4 не заперечує того факту, що її житло на даний час не зовсім придатне для повернення дітей, оскільки не газифіковане, проте у судовому засіданні запевнила що до кінця літа питання з підключенням газу спробує вирішити, надала для огляду фото її житла, зроблені на телефон, де зображено облаштовану житлову кімнату. Суд розцінює такі дії як демонстрацію бажання змінити свою поведінку та спроби зробити житло придатним для проживання дітей. Також відповідачка неодноразово вказувала, що працівники служби у справах дітей на її звернення не надавали інформації щодо того, де знаходяться діти та номер телефону, за яким з ними можна зв`язатися. А під час перебування дітей в Івано-Франківському обласному центрі соціальної реабілітації дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 телефонували до Центру та спілкувалися з доньками у телефонному режимі, що теж свідчить на користь небайдужого ставлення батьків до дітей. Щодо відповідача ОСОБА_5 , суд не вважає правильним вирішення питання позбавлення батьківських прав без з`ясування його думки та ставлення до дитини, а неявка відповідача у судові засідання не може свідчити про небажання спілкуватися та виховувати дочку ОСОБА_8 . Отже матеріалами справи не підтверджується та у судовому засіданні не здобуто доказів того, що відповідачі свідомо та остаточно знехтували своїми обов`язками щодо дітей, втратили цікавість до них, а представником позивача не доведено, що інтереси дітей вимагають застосування такого крайнього заходу як позбавлення відповідачів батьківських прав.

Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

У статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В постановах від 17 червня 2021 року у справі №466/9380/17 (провадження №61-2175св20), від 26 січня 2022 року у справі №203/3505/19 (провадження №61-14351св21) Верховний Суд зокрема зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§57, §58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100).

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У справі, що переглядається, судами встановлено, що фахівці соціальних служб неодноразово проводили бесіди з ОСОБА_4 щодо необхідності утримання житла в належному стані, створення необхідних умов для проживання та виховання дітей. У помешканні відключене газопостачання за борги, будинок занедбаний, в ньому ніхто не проживає. ОСОБА_4 ночує у сусідів, знайомих, друзів. ОСОБА_5 за місцем проживання не виявлено. Батьки тривалий час не цікавляться дітьми та не провідують їх, контакт не підтримують.

Згідно копій актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 11.01.2022 року та від 20.09.2022 року по АДРЕСА_1 матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні; господарство потребує в занедбаному стані. ОСОБА_4 офіційно не працює, на час обстежень в домі відсутня (а.с. 30, 233).

Відповідно до актів, складених комісією Служби у справах дітей 20.09.2022 року, 22.09.2022 року, 29.09.2022 року, ОСОБА_5 за місцем проживання по АДРЕСА_2 відсутній, ознак його перебування в даному домогосподарстві не виявлено (а.с. 234-236).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 229, судове засідання від 31.10.2022 року).

Таким чином надання часу відповідачам змінити ставлення до батьківства, навести порядок у будинку та здійснити прояви зацікавленості в житті дітей належного результату не дали.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що обставини про свідоме ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей є доведеними. Отже наявні підстави для позбавлення їх батьківських прав, що відповідає вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, інтересам малолітніх дітей, так як відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, а саме: тривалий час не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показують поганий приклад і створюють небезпеку для їх життя і здоров`я, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, а тому рішення Городенківського районного суду від 2 червня 2022 року підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради задовольнити.

Рішення Городенківського районного суду від 2 червня 2022 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її дітей: дочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Повний текст постанови складено 2 листопада 2022 року.