Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/473/22
Справа № 279/6783/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/6783/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що 19 вересня 2009 року уклала договір купівлі - продажу домоволодіння по АДРЕСА_1 з продавцем ОСОБА_2 .

Оскільки, ані продавець ОСОБА_2 , ані ніхто інший, не мали правовстановлюючих документів на вказане житло, а ОСОБА_3 фактично ним користувалась, тому даний договір купівлі-продажу уклали в довільній формі із засвідченням цього правочину підписами депутатів місцевих рад ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Зважаючи, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, тому відповідно до положень ст.209, 251, 220, 657 ЦК України, є нікчемним, тому вона змушена звернутися до суду про визнання права власності на вказане житло за набувальною давністю.

З 2009 року вона проживає у спірному домоволодінні. Зареєстроване місце проживання має з 30.09.2009 року. Сплачує комунальні послуги, зокрема за електроживлення.

Останні півтора року будинок занепадає, згідно технічного паспорта КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" рік побудови будинку - 1918. Для того щоб здійснювати поліпшення будинку, ремонт, перебудови тощо, доцільно оформити на нього офіційно власність.

Станом на теперішній час власників житловий будинок не має, спадкоємців на нього не існує, майно не визнане відумерлою спадщиною.

Фактично вона володіє майном добросовісно, відкрито і безперервно.

Станом на день подачі позову нерухомим майном з місцем реєстрації володіє більше 12 років.

З підстав, передбачених ст.344 ЦК України просить визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Представник позивача адвокат Барановський І.І. позовні вимоги підтримав, про що подав письмову заяву.

Представник Ушомирської сільської ради повідомив про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивачем порушено спір щодо визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку.

З урахуванням зазначеного, для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати зокрема наступне:

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

- відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном;

У випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності.

Частиною 3 ст.344 ЦК передбачено, що якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» також роз`яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні ;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту викладеного, обставинами, які мають значення для справи, і які, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинен довести саме позивач є: законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Так, однією з підстав що підтверджує добросовісність заволодіння майном, з приводу якого порушено спір, позивач зазначає про придбання нею в 2009 році внаслідок угоди купівлі- продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , без нотаріального посвідчення.

Однак, як зазначено вище, застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

Таким чином, враховуючи, що позивач, як підставу позову, зазначає про те, що будинок вона отримала внаслідок угоди купівлі-продажу, тобто підставно, що виключає можливість застосування набувальної давності, тому положення ст. 344 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.344 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за набувальною давністю - відмовити .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач територіальна громада Ушомирської сільської ради Коростенського району, місце знаходження: 11571, с. Ушомир, вул.Березюка, 15, Коростенський р-н, Житомирської обл., .

Суддя: