Провадження № 6/201/163/2022

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі

приватного виконавця Ванжи О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Андрія Миколайовича про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересована особа: ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа А.М. звернувся до суду з заявою про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересована особа: ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. перебуває зведене виконавче провадження № 69502446, до складу якого входить:

виконавче провадження № 69501630 з примусового виконання виконавчого листа виданого 14 квітня 2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 201/11403/20, про стягнення з ОСОБА_3 с на користь АТ «Банк Кредит Дніпро заборгованість за Кредитним договором № 091215-К від 09 грудня 2015 р оку станом на 03 листопада 2020 рік в розмірі 4 909 545, 08 грн.

виконавче провадження № 69502094 з примусового виконання виконавчого листа виданого 14 квітня 2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 201/11403/20, про стягнення з ОСОБА_3 с на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» витрати зі сплати судового збору розмірі 73 643,18 грн.

Приватним виконавцем здійснено комплекс заходів, покликаних на виявлення нерухомого майна, а також грошових коштів , які належить боржнику та за рахунок яких можливо задовольнити вимоги стягувача за виконавчим провадженням. У зв`язку з чим 28 квітня 2022 року винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника. За рахунок безакцептного списання коштів з боржника стягнуто 20 025,01 грн. з яких: 1 000 грн. витрати виконавчого провадження, 1 729,54 грн. основна винагорода приватного виконавця, 17 295,47 грн. Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача. На сьогоднішній день непогашеною за виконавчим провадженням залишається сума в розмірі 5 462 482,06 грн.

На неодноразових запити приватного виконавця до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, приватним виконавцем отримуються відповіді, що до Державної фіскальної служби України від відповідних фінансових установ запитувана інформація не надходила.

Приватним виконавцем також направлялися запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, за результатами обробки яких дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.

Відповідно до запитів Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника -фізичної особи , приватним виконавцем отримано відповідь, що будь яка інформація щодо джерел отриманих доходів в ДРФО відносно ОСОБА_3 відсутня.

Згідно відповіді на запит до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України відомості щодо перетинання боржником державного кордону України, з моменту набрання чинності рішення на підставі якого видано виконавчі документи по дату розгляду запиту, в базі даних не виявлено.

До теперішнього часу боржник ніяких заходів, щодо усунення порушень за кредитним договором не здійснив, заборгованість не погасив, а ні у самостійному, а ні у примусовому порядку. На цей час рішення суду боржником не виконано та є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду тому є необхідність заходів.

Відповідно до отриманої приватним виконавцем інформації 29 квітня 1989 року між боржником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвище « ОСОБА_5 » змінено на « ОСОБА_6 ». Як встановлено з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу ВКС № 975353 реєстровий № 5667 від 19 грудня 2007 року на праві власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці АК «Банк Кредит Дніпро» за договором іпотеки № 291207-USD іп від 29 грудня 2007 року. Тобто зазначене майно набуте ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 .

Зазначене нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а, оскільки чинним законодавством приватному виконавцю не надано право самостійно вирішувати питання визначення частки майна боржника, то виконавець, керуючись нормами ст. 443 ЦПК України вважає за необхідне звернутися до суду із даним поданням.

Враховуючи викладене, приватний виконавець просить: визначити частку боржника ОСОБА_3 , якою він володіє спільно з ОСОБА_2 визнавши за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини на домоволодіння АДРЕСА_1 .

11 жовтня 2022 року на адресу суду представником ОСОБА_3 подано заперечення на подання в якому останній просив відмовити в задоволенні подання. Так домоволодіння АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці АТ «Банк Кредит Дніпро» та забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_2 .. Приватний виконавець в поданні посилається на спільну часткову власність однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю. Приватним виконавцем було накладено арешт на рахунки боржника в банках та частково списано кошти. Окрім того за боржником зареєстрований транспортний засіб на яке може бути звернуто стягнення , а застосування ст. 377 ЦПК України є крайнім заходом, а тому звернення приватного виконавця з даним поданням є передчасним. Додатково зазначили, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11процесуальна форма звернення державного/ приватного виконавця за вирішенням питання про визначення частки майна боржника у спільному майні, визначивши, що в разі якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви, яка подається в порядку позовного провадження, а не в порядку, передбаченому ст. 443 ЦПК України.

11 жовтня 2022 року ОСОБА_2 надала аналогічні з ОСОБА_3 заперечення на подання приватного виконавця та просила в його задоволенні відмовити.

28 жовтня 2022 року представником АТ «Банк кредит Дніпро» в якому останій підтримав подання приватного виконавця та наполягав на його задоволенні .

В судовому засіданні приватний виконавець та представник АТ «Банк Кредит Дніпро» підтримали подання та наполягали на його задоволенні.

Боржник ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_7 і в судове засідання не з`явилися надали суду заяви про розгляд подання приватного виконавця за їх відсутності.

Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. перебуває зведене виконавче провадження № 69502446, до складу якого входить:

виконавче провадження № 69501630 з примусового виконання виконавчого листа виданого 14 квітня 2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 201/11403/20, про стягнення з ОСОБА_3 с на користь АТ «Банк Кредит Дніпро заборгованість за Кредитним договором № 091215-К від 09 грудня 2015 р оку станом на 03 листопада 2020 рік в розмірі 4 909 545, 08 грн.

виконавче провадження № 69502094 з примусового виконання виконавчого листа виданого 14 квітня 2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 201/11403/20, про стягнення з ОСОБА_3 с на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» витрати зі сплати судового збору розмірі 73 643,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Цієї статтею встановлені обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців. Перелік заходів примусового виконання рішення, передбачений ст. 10 вказаного Закону.

З матеріалів поданого подання вбачається, що приватним виконавцем були здійснені всі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для належного виконання судового рішення та в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника недостатньо коштів на рахунках чи іншого нерухомого або рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувана в повному обсязі.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

При цьому, в ході здійснення виконавчих дій встановлено, що 29 квітня 1989 року між боржником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвище « ОСОБА_5 » змінено на « ОСОБА_6 ». Як встановлено з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу ВКС № 975353 реєстровий № 5667 від 19 грудня 2007 року на праві власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці АК «Банк Кредит Дніпро» за договором іпотеки № 291207-USD іп від 29 грудня 2007 року. Тобто зазначене майно набуте ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 .

Зазначене нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а, оскільки чинним законодавством приватному виконавцю не надано право самостійно вирішувати питання визначення частки майна боржника, то виконавець, керуючись нормами ст. 443 ЦПК України вважає за необхідне звернутися до суду із даним поданням.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

У разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця

Відтак, приватний виконавець Ванжа О.В., посилаючись на ст. 443ЦПК України , ст. ст. 355, 356 ЦК України , в поданні зазначає , що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернено стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Разом з тим, право спільної часткової власності регулюється 356-367 ЦК України, яким встановлені: поняття права спільної часткової власності; визначення часток у праві спільної часткової власності; здійснення права спільної часткової власності; розпорядження плодів, продукції та доходів від використання майна, що є у спільній частковій власності, утримання майна, що є у спільній частковій власності ; право співвласника розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності; переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності та момент переходу частки до набувача; виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності; припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників; звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності ; поділ майна , що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності є власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

В той же час , відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Звернення стягнення на частку майна, що є у спільній сумісній власності, регулюється ст. ст. 366, 371 ЦК та ст. 73 ЦК України

Відповідно до ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Згідно ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Разом з тим, відповідно до ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби

Так, відповідно до Договору іпотеки № 291207-USD-iп від 29 грудня 2007 року ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань по поверненню кредиту, наданого іпотекодержателем АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_3 відповідно до кредитного договору №291207- USD-iп від 29 грудня 2007 року, у розмірі 1 400 000 доларів, передала домоволодіння АДРЕСА_1 .

Отже, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 знаходиться під забороною відчуження та в іпотеці АТ «Банк Кредит Дніпро» за іншими кредитними зобов`язаннями.

Враховуючи те що домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться під забороною відчуження та в іпотеці АТ «Банк Кредит Дніпро» за іншими кредитними зобов`язаннями, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 356, 357, 368, 370 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Андрія Миколайовича про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересована особа: ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Суддя С.О. Демидова