Справа № 703/1795/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якому просить виділити їй в натурі частку з майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності належить 1/4 частина домоволодіння АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Починаючи з 2006 року по 2013 рік нею було здійснено побудову будинку з прибудовою та підвалом загальною площею 140,8 кв.м. та житловою - 82,1 кв.м., здійснена за її власні кошти та користується ним тільки вона. На даний момент їй необхідно виділити в натурі будинковолодіння, в окреме будинковолодіння з метою здійснення свого права власності без згоди інших співвласників.

Оскільки з відповідачами домовленості щодо виділення частки в нерухомому майні не досягнуто, вона позбавлена можливості вирішити це поза судовим шляхом, тому змушена звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила суд провести розгляд справи у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак до суду надійшли заяви в яких вони просили суд провести розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що не заперечують проти вимог позовної заяви та вказали, що позивачка дійсно самостійно здійснила побудову будинку та користується частиною, яку просить їй виділити, а тому вони не заперечують проти такого виділу, оскільки фактично розподіл будинку між співвласниками вже відбувся.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи то фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювався.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовійзаяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, викладену письмово, приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до копії договору дарування від 30 липня 1986 року, посвідченого в.о. нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Харченко Л.Г., позивачка ОСОБА_1 є власницею 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с.6).

Факт реєстрації права власності за ОСОБА_1 на 1/4 частку у вказаному будинковолодінні підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17466985 від 07 лютого 2014 року (а.с.8). Зміна прізвища позивачки відбулась внаслідок одруження, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу (а.с. 13-14).

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У той же час, одним із засобів юридичного захисту прав чи інтересів співвласників майна є його поділ чи виділ в натурі. При цьому, поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд виділити їй у приватну власність 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку з житловою прибудовою під літерами А-1, а-а3,а5,а6,А1-1 (а4) (загальною площею 243,7 кв.м і житловою площею - 164,4 кв.м.): приміщення 1-1 - тамбур (площею 3,3 кв. м.), приміщення 1-2. - кухня (площею 9.1 кв.м.), приміщення 1-3. - кімната (площею 12,2 кв.м.), приміщення 1-4. - кімната (площею 24.8 кв.м.), приміщення 1-5. - санвузол (площею 3.3 кв.м.), а також житловий будинок з підвалом під літерами К-2,к,П (загальною площею 140,8 кв.м і житловою площею - 82,1 кв.м.), гараж під літерою Е і три сараї під літерами Л,М,Н., припинивши її право спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 липня 2021 року за №265877160 вбачається, що співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 , крім позивачки ОСОБА_1 , також є відповідачі у справі: ОСОБА_5 , якому належить 1/4 частина згідно договору дарування № 4816 від 16 грудня 1987 року, що посвідчений Смілянською державною нотаріальною конторою; Карська Т.Г., якій належить також 1/4 частина вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1753, що видане 29 жовтня 2015 року Смілянською державною нотаріальною конторою; ОСОБА_2 , якій належить 3/16 частин на підставі договору купівлі-продажі №4347, що посвідчений 01 листопада 2019 року приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М.; ОСОБА_3 , якому належить 1/16 частина вказаного нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину №3353, що видане 26 грудня 2012 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В.(а.с.8-12).

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Водночас, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Як роз`яснено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до п.6 вище наведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ, також, може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-цс15, оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року N 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".

Ухвалою Смілянського міського суду Черкаської області від 25 грудня 2003 року у справі №2-2063/03р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою затверджено мирову угоду, відповідної до якої кожному із сторін було виділено у користування конкретну площу земельної ділянки (а.с.15).

05 листопада 2005 року інспекцією архітектурно-будівельного контролю, на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №266 від 12 липня 1988 року, а також наданого будівельного паспорту, погодженого із управлінням містобудування, архітектури та земельних ресурсів м Сміла, надано мені дозвіл № 80 на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку та господарчої будівлі з виділенням в окреме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16 - 18).

Окрім того між ОСОБА_1 та Смілянською міською радою Черкаської області 12 лютого 2020 року укладено два договори оренди земельної ділянки загальною площею 0,059 га, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17 лютого 2020 року та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 січня 2020 року (а.с. 26-31).

Тобто, з досліджених вище доказів убачається, що 1/4 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 може бути виділена в натурі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно повністю задовольнити, вони є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів.

При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.3, 12, 13, 81, 89, 141, 254, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності,- задоволити повністю.

Виділити із спільної часткової власності у натурі ОСОБА_1 , у приватну власність 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку з житловою прибудовою під літерами А-1, а-а3,а5,а6,А1-1 (а4) (загальною площею 243,7 кв.м і житловою площею - 164,4 кв.м.): приміщення 1-1 - тамбур (площею 3,3 кв. м.), приміщення 1-2. - кухня (площею 9.1 кв.м.), приміщення 1-3. - кімната (площею 12,2 кв.м.), приміщення 1-4. - кімната (площею 24.8 кв.м.), приміщення 1-5. - санвузол (площею 3.3 кв.м.), а також житловий будинок з підвалом під літерами К-2,к,П (загальною площею 140,8 кв.м і житловою площею - 82,1 кв.м.), гараж під літерою Е і три сараї під літерами Л,М,Н.

Припинити ОСОБА_1 право спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький