ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25070/20

Провадження № 22-ц/4820/1312/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці позивача Лойфер А.О.,

представниці відповідача Савченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними та визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (далі ТОВ «ФК «Ідеа Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними та визнання права власності.

ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» зазначило, що 7 грудня 2006 року Акціонерним товариством «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») і фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №06/77, за умовами якого АТ «Кредобанк» надав останньому кредит у розмірі 480 000 доларів США. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором і не повернув грошові кошти.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2011 року стягнено ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» 2 936 372 грн 55 коп. заборгованості по кредиту, 52 603 грн 71 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 536 грн 05 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 24 837 грн державного мита, 229 грн 86 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі цього рішення суд видав наказ, який перебуває в органах державної виконавчої служби на примусовому виконанні (виконавче провадження №31726571).

Постановами державного виконавця від 16 березня 2012 року та 1 вересня 2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

За договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №17 від 26 червня 2014 року ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаними кредитним договором і судовим рішенням. У зв`язку з цим ухвалою суду від 8 жовтня 2014 року та постановою державного виконавця від 4 червня 2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Ідеа Капітал».

ОСОБА_1 був обізнаний щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно.

Не зважаючи на це, 5 і 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 ряд договорів дарування земельних ділянок, а саме:

1) договір дарування від 5 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1916, щодо земельної ділянки площею 0,2013 га, кадастровий номер :05:005:0250, розташованої по АДРЕСА_1 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

2) договір дарування від 5 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1917, щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0427, розташованої по АДРЕСА_2 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

3) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1919, щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0339, розташованої по АДРЕСА_3 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

4) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1920, щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0428, розташованої по АДРЕСА_4 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

5) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1921, щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0335, розташованої по АДРЕСА_5 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

6) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1922, щодо земельної ділянки площею 0,2013 га, кадастровий номер :05:005:0429, розташованої по АДРЕСА_6 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

7) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1923, щодо земельної ділянки площею 0,1985 га, кадастровий номер :05:005:0424, розташованої по АДРЕСА_7 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

8) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1924, щодо земельної ділянки площею 0,2014 га, кадастровий номер :05:005:0286, розташованої по АДРЕСА_8 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

9) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1925, щодо земельної ділянки площею 0,2002 га, кадастровий номер :05:005:0343, розташованої по АДРЕСА_9 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

10) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №1926, щодо земельної ділянки площею 0,2013 га, кадастровий номер :05:005:0434, розташованої по АДРЕСА_10 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250).

Оспорювані правочини є фіктивними та вчинені відповідачами з метою приховання майна, на яке може бути звернено стягнення в рахунок виконання рішення суду, тому в силу ст.ст. 203, 215, 234 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) їх слід визнати недійсними.

За таких обставин ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» просило суд визнати указані договори дарування недійсними та визнати право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0250, площею 0,2013 га, розташованої по АДРЕСА_1 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 5 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1916.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0427, площею 0,2000 га, розташованої по АДРЕСА_2 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 5 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1917.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0339, площею 0,2000 га, розташованої по АДРЕСА_3 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1919.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0428, площею 0,2 га, розташованої по АДРЕСА_4 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1920.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0335, площею 0,2000 га, розташованої по АДРЕСА_5 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1921.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0429, площею 0,2013 га, розташованої по АДРЕСА_6 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1922.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0424, площею 0,1985 га, розташованої по АДРЕСА_7 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1923.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0286, площею 0,2014 га, розташованої по АДРЕСА_8 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1924.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки (кадастровий номер: :05:005:0343, площею 0,2002 га, розташованої по АДРЕСА_9 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1925.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0434, площею 0,2013 га, розташованої по АДРЕСА_10 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250), який укладений 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований у реєстрі за №1926.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» по 10 510 грн судового збору з кожного.

Стягнено з ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» на користь держави 21 020 грн судового збору.

Суд виходив з того, що укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договорів дарування свідчить про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такі договори порушують майнові інтереси кредитора та направлені саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише «про людське око», знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ні ж ті, що передбачені правочином. Оспорювані договори дарування земельних ділянок порушують права ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» як стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2011 року, оскільки внаслідок укладення цих договорів ОСОБА_1 став неспроможний виконати судове рішення та погасити заборгованість перед стягувачем, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання оспорюваних договорів дарування ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 земельні ділянки, а той, у свою чергу, прийняв ці ділянки під майбутню забудову та здійснював оплату земельного податку, тобто досяг правового результату. ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» не довело належними та допустимими доказами наявність умислу (зловмисної домовленості) сторін на вчинення договорів дарування без наміру створення юридичних наслідків. Отже, підстави для визнання укладених відповідачами договорів фіктивними правочинами відсутні. Крім того, ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, а визнання договорів дарування недійсними призведе до порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно Перший протокол і Конвенція), оскільки не буде дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами сторін, а на ОСОБА_2 буде покладено індивідуальний і надмірний тягар.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

ОСОБА_1 не висловив своєї позиції щодо апеляційної скарги.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_2 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про визнання права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

7 грудня 2006 року між АТ «Кредобанк» і фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06/77 (із змінами на підставі додаткових договорів від 31 січня та 31 грудня 2008 року), за умовами якого АТ «Кредобанк» надав останньому кредит у розмірі 480 000 доларів США на строк до 5 грудня 2012 року під 17% річних.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2011 року стягнено з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» 2 936 372 грн 55 коп. заборгованості по кредиту, 52 603 грн 71 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 536 грн 05 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 24 837 грн державного мита, 229 грн 86 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

На підставі цього рішення господарський суд видав наказ, який перебуває в органах державної виконавчої служби на примусовому виконанні (виконавчі провадження №31726571 і №61467927).

Постановою державного виконавця від 16 березня 2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 на суму заборгованості. 1 вересня 2017 року державний виконавець повторно наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 .

За договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №17 від 26 червня 2014 року ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» набуло право вимоги до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. У зв`язку з цим ухвалою господарського суду від 8 жовтня 2014 року та постановою державного виконавця від 4 червня 2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Ідеа Капітал».

5 і 6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 уклав з сином ОСОБА_2 десять договорів дарування земельних ділянок, а саме:

1) договір дарування від 5 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1916), щодо земельної ділянки площею 0,2013 га, кадастровий номер :05:005:0250, розташованої по АДРЕСА_1 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

2) договір дарування від 5 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1917), щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0427, розташованої по АДРЕСА_2 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

3) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1919), щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0339, розташованої по АДРЕСА_3 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

4) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1920), щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0428, розташованої по АДРЕСА_4 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

5) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1921), щодо земельної ділянки площею 0,2000 га, кадастровий номер :05:005:0335, розташованої по АДРЕСА_5 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

6) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1922), щодо земельної ділянки площею 0,2013 га, кадастровий номер :05:005:0429, розташованої по АДРЕСА_6 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

7) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1923), щодо земельної ділянки площею 0,1985 га, кадастровий номер :05:005:0424, розташованої по АДРЕСА_7 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

8) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1924), щодо земельної ділянки площею 0,2014 га, кадастровий номер :05:005:0286, розташованої по АДРЕСА_8 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

9) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1925), щодо земельної ділянки площею 0,2002 га, кадастровий номер :05:005:0343, розташованої по АДРЕСА_9 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250);

10) договір дарування від 6 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. (реєстраційний номер 1926), щодо земельної ділянки площею 0,2013 га, кадастровий номер :05:005:0434, розташованої по АДРЕСА_10 , та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250).

Застосовані норми права

Однією з основних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).

Статтею 13 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як передбачено ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Частиною 1 статті 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Цивільні відносини ґрунтуються на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто дії учасників цих відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів інших суб`єктів цивільного права. Такі дії не можуть порушувати права та завдавати шкоди іншим особам.

Правочином є вольова дія учасників цивільних відносин, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Указані цивільно-правові результати мають бути досягнуті внаслідок правомірних дій сторін.

У двосторонньому правочині волевиявлення сторін повинно бути взаємним (зустрічним) і спрямованим на досягнення спільної мети. Такі правочини називаються договорами.

Норми чинного законодавства закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Правочин повинен бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Якщо правочин вчиняється без наміру виникнення, зміни чи припинення цивільних прав і обов`язків, то такий правочин є фіктивним.

За своїми правовими ознаками договір дарування є двосторонньою, як реальною, так і консенсуальною угодою. Характерною особливістю договору дарування є його безоплатний характер, тобто відсутній грошовий еквівалент зустрічного зобов`язання.

При укладенні договору дарування волевиявлення дарувальника має бути спрямоване на добровільне, безоплатне, без будь-яких примусів (життєвих обставин або впливу сторонніх осіб) відчуження належного йому майна на користь обдаровуваного.

Як виснував Верховний Суд України, для визнання правочину (у тому числі договору дарування) фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Саме такі правові висновки, зроблені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження №6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року (справа №306/2952/14-ц) та від 9 вересня 2017 року (справа №359/1654/15-ц), де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року (справа №369/11268/16-ц) погодилася з указаними висновками Верховного Суду України та вказала на те, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що 5-6 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подарував своєму сину ОСОБА_2 десять земельних ділянок, розташованих у масиві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Водночас ОСОБА_1 був обізнаний про наявність рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 липня 2011 року, яке набрало законної сили, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Ідеа Капітал» боргу за кредитним договором, а також про здійснення щодо нього виконавчого провадження з примусового виконання цього судового рішення. Отже, він міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання вказаного рішення суду.

Встановивши, що при укладенні 5-6 жовтня 2017 року договорів дарування воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву та вони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених цими правочинами, їх дії вчинені на перехід права власності на нерухоме майно з метою приховання майна від виконання в майбутньому рішення суду про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав оспорювані договори фіктивними, що є недійсними на підставі ст. 234 ЦК України.

Письмові докази, зокрема: акти приймання-передачі майна (т. 1 а.с. 98-107, 226-235), податкові повідомлення-рішення та квитанції про сплату земельного податку (т. 2 а.с. 3-16), - не спростовують факт укладення відповідачами фіктивних договорів дарування.

Посилання ОСОБА_2 на недоведеність указаного факту та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом у постановах від 4 квітня 2019 року (справа №296/10601/16-ц), від 15 грудня 2020 року (справа №723/2973/16-ц), від 31 березня 2021 року (справа №486/1602/18), від 16 червня 2021 року (справа №751/968/18) і від 26 лютого 2020 року (справа №910/14139/18), від 21 січня 2020 року (справа №910/14138/18), щодо відсутності ознак фіктивності правочину є безпідставними, оскільки в цих справах і справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

Так, за обставинами названих справ, у яких Верховний Суд висловив правову позицію, суди визнали необґрунтованими вимоги позивачів про визнання договорів позики, купівлі-продажу, дарування недійсними як такі, що вчинені сторонами без наміру створення правових наслідків, у той час як у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, ці обставини підтверджуються належними та допустимими доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про незастосування судом при розгляді справи Конвенції

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом визнання правочинів недійсними.

Перший протокол із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

У справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_2 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

Оскільки ОСОБА_2 набув право власності на земельні ділянки за недійсними (фіктивними) правочинами, то звернення «ФК «Ідеа Капітал» з позовом до суду та задоволення судом цього позову відповідає «суспільним», «публічним» інтересам у відновленні законності (правового порядку) цивільних відносин.

В питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»).

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка цієї особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 набув право власності на земельні ділянки з порушенням норм чинного законодавства, тобто незаконно, а тому він не вправі очікувати реалізацію права власності на землю.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 жовтня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Салоїд Н.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 21