ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1362/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1074/22 Категорія: Демчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) Департамент соціальної політики Черкаської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09.08.2022 (повний текст складено 09.08.2022, суддя в суді першої інстанції Демчик Р.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., мотивуючи про те, що рішенням від 10.12.2021 Черкаський окружний адміністративний суд визнав протиправними та скасував рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії помісячно за період з 01.10.2019 по 30.04.2020, та рішення про відмову в призначенні житлової субсидії з 01.05.202 по 30.08.2020. Зобов`язав Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити перерахунок житлової субсидії ОСОБА_1 з 01.10.2019 по 30.04.2020, виключивши із сукупного доходу сім`ї аліменти в сумі 14835,43 грн., також зобов`язано розглянути питання про призначення житлової субсидії ОСОБА_1 з 01.05.2020 по 30.08.2020, виключивши із сукупного доходу сім`ї аліменти в сумі 14835,43 грн. Діями посадових осіб Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, протиправність яких встановлена адміністративним судом, позивачу завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000 грн., оскільки у зв`язку із тривалим неприйняттям рішення по її заяві про призначення субсидії та подальшою відмовою в такому призначенні, вона змушена була витрачати свої заощадження на оплату комунальних послуг у зв`язку з чим зазнала моральних страждань.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09.08.2022 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Суд вказав, що такий розмір коштів буде відповідати рівню моральних страждань позивача, а також засадам розумності та справедливості.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 15.09.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказано на те, що представник відповідача не зміг з`явитися до суду на розгляд справи з об`єктивних причин у зв`язку зі звільненням ряду працівників департаменту, а також через перебування інших працівників у складі добровольчого формування територіальної оборони. Враховуючи зміст рішення адміністративного суду, яким обґрунтовано протиправність дій відповідача у справі, позивачу моральної шкоди завдано не було. Суд не встановив причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наявною моральною шкодою у позивача, чим допустив порушення висновків ВС у постанові від 24.03.2020 у справі №818/607/17.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просила суд її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є відшкодування моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою, особою з інвалідністю 1 групи, що підтверджується копією довідки до акту МСЕК серія ЧЕР №011104.
ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. У порушення вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», відповідач не здійснив повідомлення позивача у належній формі, а також протягом трьох календарних днів з дня прийняття рішення про призначення (відмову) житлової субсидії.
Крім того, до обрахунку середньомісячного доходу сім`ї при призначенні житлової субсидії на період із жовтня 2019 по 30.08.2020 безпідставно включено до сукупного доходу сім`ї аліменти за I II квартали 2019 року в загальному розмірі 14835.43, внаслідок чого незаконного зменшено розмір субсидії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про скасування рішень та зобов`язання вчинити дій задоволений частково. Визнано протиправним та скасоване рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії помісячно за період з 01.10.2019 по 30.04.2020 та рішення про відмову в призначенні житлової субсидії з 01.05.2020 по 30.08.2020. Зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити перерахунок житлової субсидії ОСОБА_1 з 01.10.2019 по 30.04.2020, виключивши із сукупного доходу сім`ї аліменти в сумі 14835,43 грн., також зобов`язано розглянути питання про призначення житлової субсидії ОСОБА_1 з 01.05.2020 по 30.08.2020, виключивши із сукупного доходу сім`ї аліменти в сумі 14835,43 грн.
Вказане рішення адміністративного суду набрало законної сили 11.01.2022.
Недотримання відповідачем вимог законодавства в частині вирішення питання про призначення за зверненням позивача субсидії на оплату житлово-комунальних послуг призвело до завдання їй моральних страждань, для компенсації яких заявлено позовні вимоги в цій справі про відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода обумовлюється тим, що позивач зазнала страждань від порушення її прав та була змушена докладати додаткових зусиль для відновлення її порушеного права, у тому числі, у спосіб звернення до суду.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Так порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (п. 57).

За наявності порушення прав позивача в цій справі щодо призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, що встановлено преюдиційним рішенням суду в адміністративній справі (у даному випадку це рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2021), та згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 23 ЦК України здійснюється в обраний позивачем спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що внаслідок порушення прав позивача з боку відповідача щодо призначення субсидії неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди, що підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, рішенням адміністративного суду, яким констатовано факт неналежного вирішення заяви позивача про призначення субсидії.

При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами скаржника про те, що в рішенні адміністративного суду, яким обґрунтовано протиправність дій відповідача у справі, не вказано про завдання позивачу моральної шкоди, оскільки вказане судове рішення констатує факт порушення прав позивача при розгляді її заяви про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, який при розгляді даної цивільної справи підтверджує спричинення позивачу моральних страждань внаслідок порушення її прав.

Посилання скаржника на те, що суд не встановив причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наявною моральною шкодою у позивача, чим допустив порушення висновків ВС у постанові від 24.03.2020 у справі №818/607/17, апеляційним судом відхиляється, оскільки з фактичних обставин цієї справи вбачається, що моральні страждання у позивача наявні саме у зв`язку з порушенням її прав з боку відповідача через неналежне вирішення заяви про призначення субсидії, що встановлено відповідним рішенням адміністративного суду.

Вказівки скаржника на причини неявки його представника на судовий розгляд справи на правильність висновків суду першої інстанції по суті спору не впливають.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.

Одночасно апеляційний суд приймає до уваги, що визначений судом першої інстанції розмір грошових коштів, які мають бути стягнуті на користь позивача для відшкодування її моральних страждань, не повністю враховує глибину негативних наслідків, що виникли для позивача внаслідок порушення її прав щодо отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та докладені особою зусилля для поновлення її прав. За обставин цієї справи належним розміром у відшкодування моральної шкоди позивачу буде 3000,00 грн., що свідчить про часткову обґрунтованість доводів скаржника в цій справі.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09.08.2022 у даній справі слід змінити у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в частині визначення розміру коштів, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, та вказати, що до стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської радина користь ОСОБА_1 підлягає 3000,00 грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судового збору.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на 6% (пропорційно до задоволеної частки та у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як особу з інвалідністю І групи) з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 2481 * 0,4 * 6% = 59,54 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 59,54 грн. * 150% = 89,31 грн. за перегляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09.08.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди змінити в частині визначення розміру коштів, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, та вказати, що до стягнення з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає 3000,00 грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судового збору.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь державного бюджету 59,54 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

У решті рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09.08.2022 у даній справі залишити без змін.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь державного бюджету 89,31 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 12.10. 2022 .

Суддя-доповідач

Судді