Справа № 2-7318/11
Провадження № 2-зз/638/47/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.,

за участю секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Труханович Ярослав Олександрович, про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

15 вересня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Труханович Я.О. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування клопотання представник зазначив, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2011 року було накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором, № б/н від 20.06.2008 року у сумі 17338,08 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на підставі заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором та приймаючи до уваги великий розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк», вона може у будь-який момент виїхати за межі України та буде неможливим виконати рішення суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.01.2012 року по справі №2-7318-11 позов АТ КБ «ПривтБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено.

29 березня 2022 року ОСОБА_1 погасила заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк».

30 березня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» видав довідку, про те, що ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 станом на 30.03.2022 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Наявність ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2011 року, якою було накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором, № б/н від 20.06.2008 року у сумі 17338,08 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , є перешкодою у перетині заявником державного кордону України.

Вказані обставини і вимусили заявника звернутися до суду з відповідним клопотанням.

У судове засідання сторони не з`явились, представник заявника надав до суду заяву про в якій просить розглядати справу за відсутності заявника та представника заявника.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала справа №2-7318-11 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року по вищевказаній справі було задоволено заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову. Накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором, № б/н від 20.06.2008 року у сумі 17338,08 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.01.2012 року по справі №2-7318-11 позов АТ КБ «ПривтБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.06.2008 року у розмірі 17338 (сімнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень,08 копійок, розрахунковий рахунок НОМЕР_2 для відшкодування судових витрат, , МФО №305299) витрати по сплаті судового збору у розмірі 173 (сто сімдесят три) гривні 38 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень 00 коп. Всього до стягнення 17431 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять одна) гривня 46 коп..

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРСУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРСУС» в Дзержинському районі м. Харкові (пр-т. Леніна, буд.36, м. Харків, ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.06.2008 року у розмірі 200 (двісті) гривень, 00 копійок.

29 березня 2022 року ОСОБА_1 погасила заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк».

30 березня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» видав довідку, про те, що ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 станом на 30.03.2022 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

В роз`ясненнях, викладених в пунктах 4, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається зі змісту ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2011 року, під час постановлення зазначеної ухвали суд виходив з того, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором та приймаючи до уваги великий розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк»» вона може в будь-який момент виїхати за межі України у зв`язку з чим тимчасова (тривала) відсутність на території України може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду? що призведе до порушення прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Тому суд вважав за необхідне тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже на теперішній час заявником заборгованість погашена, судове рішення виконано.

Враховуючи викладене, оскільки рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.01.2012 року, яким були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі, набрало законної сили, а питання щодо скасування заходів забезпечення позову у рішенні суду вирішено не було, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Труханович Ярослав Олександрович звернувся до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій довів та належно обґрунтував підстави для такого скасування, виходячи з положень ст. 18 ЦПК України, яка передбачає обов`язковість судових рішень, суд вважає, що існують правові підстави для скасування вжитих ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2011 року заходів забезпечення позову у виді скасування накладеного арешту, у межах суми заборгованості за кредитним договором, № б/н від 20.06.2008 року у сумі 17338,08 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у зв`язку з чим заяву про скасування заходів забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Труханович Ярослав Олександрович про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, які були вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2011 року, якою накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором, № б/н від 20.06.2008 року у сумі 17338,08 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;

обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ).

Копію ухвали направити органам або суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав та органам або суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері охорони державного кордону для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 11.10.2022

Суддя Т.В. Штих