Справа № 367/9718/19
Провадження №2/367/993/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Зінюк І.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» про захист прав споживачів страхових послуг та стягнення викупної суми,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «ЕККО» про захист прав споживачів страхових послуг та стягнення викупної сумизазначивши, що 12 травня 2004 року між нею та ПАТ Страхова компанія «Екко», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «ЕККО» було укладено договір добровільного страхування життя за № Р0008-0405 від 12.05.2004 року. 04.03.2015 року з ПРАТ СК «ЕККО» було переукладено договір добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року в новій редакції. Вона вчасно та в повному обсязі виконувала умови договору, сплачувала щорічні страхові внески. 29 грудня 2015 року звернулася з письмовою заявою до відповідача про розірвання договору добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року та виплати викупної суми у розмірі 1237 доларів США. Відповіді не отримала. Крім того, отримала від ПРАТ СК «ЕККО» приложение добровольного страхования жизни № Р0008-0405 от 12.05.2004 року, в якому узгоджена з відповідачем належна їй викупна сума станом на 01.05.2004 року складає 1237доларів США. Отже, відповідачем не оспорюється належна їй викупна сума у розмірі 1237 доларів США, а навпаки відповідачем з нею узгоджена та оформлена у вигляді письмового документа - приложение № 1 договору добровольного стрхования жизни № Р0008-0405 від 12.05.2004 року. Просила сягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЕККО" на її користь грошові кошти в розмірі 1237 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.11.2019 року становить 29712 грн. 74 коп. за курсом 24,02грн. за 1 долар США, три відсотки річних, за прострочення виконання грошового зобов`язання, починаючи з 01.05.2015 року по 01.05.2019 року повні страхові роки у розмірі 4.04 долари США, що еквівалентно 97 гривень 04 коп. станом на 28.11.2019 р. за курсом 24,02грн. за 1 долар США та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву в якій позов підтримує, просила його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розглядати справу в її відсутності.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО» в судове засідання не забезпечило явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надало, причини неявки суду не повідомило. Про час і місце слухання справи повідомлене належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Екко» та ОСОБА_1 04.03.2015р. було укладено договір добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року (нова редакція) та видано страховий поліс.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про страхування» Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з умов договору застрахованою особою є ОСОБА_1 , початок дії страхового захисту - 01.05.2004 р., закінчення строку дії договору - 24 години 30.04.2019 р.

Згідно додатку № 1 до договору добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року (приложение № 1 к договору добровольного страхования жизни № Р0008-0405 від 12.05.2004 року) індивідуальна програма страхування «ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС» укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «СК «ЕККО» вбачається, що станом на 01.05.2015 рік викупна сума становить 1237 доларів США. Даний факт, свідчить про те, що фактично між сторонами по справі не має спору щодо розміру викупної суми та визнається стороною у справі - відповідачем.

29.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до ПРАТ СК «ЕККО» з вимогою розірвати договір добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року (в новій редакції від 04.03.2015 року) та виплатити належну викупну суму відповідному 12-му страховому року 1237 доларів США до даної заяви позивачем було додано поліс страхування життя № Р0008-0405, договір добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року (в новій редакції від 04.03.2015 року, копію паспорта, та ідентифікаційного коду. Проте, те що СК «ЕККО» отримало заяву свідчить підпис та відмітка працівника СК «ЕККО».

12.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ СК «ЕККО з черговою письмовою заявою з вимогою розглянути заяву про розірвання договору добровільного страхування життя № Р0008-0405 від 12.05.2004 року (в новій редакції від 04.03.2015 року та виплати належної викупної суми.

ОСОБА_1 зверталась за захистом своїх прав щодо невиконання ПАТ «СК «ЕККО» своїх зобов`язань до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що вбачається, із письмової відповіді від 14.03.2016 року № 1271/13-12.

Приписами ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування.

Вимоги ч. 1 ст. 16 цього Закону встановлюють, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 6.3. при умові повних виплат страхових внесків не менш ніж за три роки, по закінчення оплачуваного періоду страхування, страхувальнику по його письмовій заяві надається право на дострокове припинення дії договору та отримання викупної суми. Дане право страхувальника передбачено і в п.9.2.4 вказаного договору.

У відповідності до п.6.5 даного договору в випадку дострокового припинення дії договору за згодою сторін, будь-яка сторона зобов`язана попередити іншу сторону про намір дострокового припинення дії договору не пізніше, ніж за 30 днів до дати припинення дії договору.

Виходячи з положень ст. 28 Закону України "Про страхування", дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України.

Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума.

Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

В період дії договору ОСОБА_1 , відповідно до прийнятих зобов`язань, було перераховано відповідні страхові внески, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій про оплату коштів згідно договору № P0008-0405.

На даний час відповідач не виплатив викупної суми, чим не виконав вимоги п. 6.3. вказаного договору, що є що є порушенням законних прав ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ч. 1 ст. 612 Цивільного Кодексу України).

Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з аналізу норм ст. ст. 524, 533-535. 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Саме до останнього виду грошових зобов`язань належить укладений сторонами договір про надання послуг, оскільки ним установлена ціна договору - страхова сума.

Крім того, слід зазначити, що ст. 625 ЦК України розміщена в розд. І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

З огляду на викладене суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору добровільного страхування життя, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно- правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, (постанова ВСУ від 14 листопада 2011 р. у справі N 6-40цс1 1).

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди, у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 р. у справі N 6-145цс14, де зазначено, що грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ж з положеннями ст. 11 ЦПК України суд зобов`язаний розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на обставини встановлені судом та з огляду на положення чинного законодавства України суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає, що страхова виплата має бути стягнута з страхувальника.

За наданими позивачем даними станом на 28.11.2019 року курс гривні до долара США становив 24.02 грн. за 1 долар США. Під час перевірки судом було встановлено, що станом на 28.11.2019 року Національним банком України було встановлено наступний курс : 23,9844грн. за 1 долар США.

А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1237 доларів США * 23,98грн. = 29 663,26грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також підлягають стягненню з відповідача трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України , які розраховуються за наступною методикою: 1237доларів США (основна сума боргу) х 0,03 X (кількість днів прострочення)/366 рік у 2016 році = 1,01 долар доларів, 1237 США (основна сума боргу) х 0,03 х (кількість днів прострочення)/365 рік = 1.01 доларів США за 2017 рік, 1237 доларів США (основні сума боргу) х 0,03 х (кількість днів прострочення)/365 рік =1.01 доларів США за 2018 рік, що станом на 28.11.2019 рік становить 4, 04 долара США (1, 01 + 1,|01 + 1, 01+1, 01 )= 4.04 х 24.02, що є еквівалентно 97 грн. 04 коп.

Згідно п. 9.3.3. договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне виконання страхової виплати шляхом сплати страхувальнику неустойки (штраф, пені) в розмірі 0,25 % в місяць від суми заборгованості.

До того ж з відповідача на користь позивача слід стягнути за несвоєчасне виконання страхової виплати шляхом сплати страхувальнику неустойки (штраф, пені) в розмірі 0,25 % в місяць від суми заборгованості 1237 доларів США, а саме: 1237доларів США (основна сума боргу) х 0,25%/12міс.=0,26 долара США (2016 рік), 1237доларів США (основна сума боргу) х 0,25%/12міс.=0,26долара США (2017 рік), 1237доларів США (основна сума боргу) х 0,25%/12міс.=0,26долара США (2018 рік), 1237доларів США (основна сума боргу) х 0,25%/10міс.=0,28долара США (2019 рік), 0,26+0,26+0,26+0,28= 1,06доларів США.

А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1,06 доларів США*23,98грн.=7,49грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 840,80грн.

Керуючись Законом України «Про страхування», ст. 526, 629, 979 ЦК України, ст. 4, 10, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» про захист прав споживачів страхових послуг та стягнення викупної суми - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 29 663,26грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7,49грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза