Номер провадження: 22-ц/813/8087/22
Справа № 495/9596/21
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів Пузанової Л.В.,

Кутурланової О.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гасанов Керим Ісфендіярович, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби Одеського регіону Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івасьова Олександра Олегівна про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2021р. ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гасанов Керим Ісфендіярович, звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби Одеського регіону Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івасьова Олександра Олегівна про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду від 28.04.2014р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання чотирьох дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 03.04.2014р. Позивач зазначає, що станом на 01.11.2021р. у нього виникла заборгованість по аліментам в сумі 105 379,32 грн у зв`язку з тим, що він є інвалідом ІІ групи, стан його здоров`я вимагає значних витрат на лікування, а єдиним джерелом доходів є пенсія по інвалідності, призначена у мінімальному розмірі.

Також позивач зазначає про наявність у нього дружини, яка також має ІІ групу інвалідності, та неповнолітнього сина дружини, який фактично знаходиться на утриманні ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, а також посилаючись на складнощі у працевлаштуванні через інвалідність, позивач просив звільнити його повністю від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла при примусовому виконанні виконавчого листа №495/2483/14-ц, виданого 29.05.2014 року Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, та яка станом на 01 листопада 2021 року становить 105 379,32 грн.

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що згідно ст. 197 СК України повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, яка має істотне значення. Судом встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла до отримання позивачем інвалідності, відтак будучи ще працездатним ОСОБА_1 неналежно виконував обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим і виникла заборгованість по аліментам. Оскільки вказана заборгованість не є у причинно наслідковому зв`язку з інвалідністю позивача, тим паче з інвалідністю його дружини, а сама по собі втрата працездатності не є самостійною підставою для звільнення від заборгованості по аліментам, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гасанов Керим Ісфендіярович, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом першої інстанції не враховано факт надання позивачем матеріальної допомоги на утримання дітей у період з 2014 по 2017 роки, коли з його заробітної плати щомісячно було утримано 70% доходу для виплати аліментів. Крім того скаржник зазначає, що є власником Ѕ частини житлового будинку та автомобіля, якими в повному обсязі користується колишня дружина ОСОБА_2 , без сплати будь-якої компенсації на користь позивача. На пропозицію скаржника продати автомобіль і за рахунок половини його вартості погасити заборгованість по аліментам ОСОБА_2 не погодилася.

Також суд першої інстанції не врахував, що на момент звільнення позивача з ПАТ «ІСРЗ» станом на 15.08.2017р. заборгованість по аліментам становила 8805,57 грн. 04 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, призначену по інвалідності. Таким чином, борг в сумі 105 379,32 грн виник за період непрацездатності позивача, тобто є у причинно-наслідковому зв`язку з його станом здоров`я.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2022р. залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що діти ОСОБА_3 , 2004 р.н., ОСОБА_4 , 2005 р.н. та ОСОБА_5 , 2005 р.н. є студентами І курсу Одеського університету зв`язку ім. Попова, а найменша донька ОСОБА_6 є ученицею 6-го класу. Зазначає, що діти потребують коштів на навчання та для забезпечення своїх побутових потреб і розвитку, проте позивач не надавав матеріальної допомоги добровільно, а також не сплачував аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі. Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 є працездатною особою, інвалідність ІІ групи не перешкоджає йому працевлаштуватися та не звільняє його від обов`язку брати участь в утриманні його чотирьох дітей.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлено наступне.

З 03 листопада 1990 року до 22 червня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.61-64)

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2014р. у справі №495/2483/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частин всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 03.04.2014р. та до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. (а.с.15)

Згідно звітів про здійснені відрахування та виплати ПрАТ «Іллічівський судноремонтний заводі» відносно ОСОБА_1 загальний борг на початок утримання аліментів складав 4 303,20 грн, у період з 01 липня 2014 по 15 серпня 2017 р. здійснювалося утримання з заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 70% від його доходу, на момент звільнення заборгованість по аліментам складала 8 805,57 грн. (а.с.86-93)

З 2017 року ОСОБА_1 визначено другу групу інвалідності, взято на облік Чорноморським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України та призначено пенсію по інвалідності, про що видано відповідне посвідчення № НОМЕР_1 . (а.с.26, 29)

Постановою державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Куркудим В.М. № 44084852 від 04 жовтня 2017 року звернуто стягнення аліментів на пенсію ОСОБА_1 , яку він отримує в Чорноморському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України. Вирішено проводити щомісячне утримання аліментів в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, починаючи з 01.10.2017 року до 21.04.2029р. (а.с.130-131)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 01.11.2021р. старшим державним виконавцем Чорноморського відділу ДВС Одеського регіону Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Івасьовою О.О., станом на 31.10.2021р. за виконавчим листом №495/2483/14-ц, виданим Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, заборгованість складає 105 379,32 грн. (а.с.25)

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною восьмою Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституцією України, є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст. 181 СК України)

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках, а при вирішенні таких спорів необхідно виходити, в першу чергу, з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

В розумінні наведених вище положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

У справі, що переглядається, судом установлено, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої ним не оспорюється.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечує свого обов`язку брати участь в утриманні дітей, проте посилається на наявність у нього інвалідності ІІ групи, тяжке матеріальне становище, складнощі у влаштуванні на роботу, а також наявність у нього на утриманні дружини, яка має інвалідність ІІ групи, та її неповнолітнього сина.

Крім того, в якості вагомих обставин скаржник зазначає про належність йому на праві власності Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та Ѕ частини автомобіля марки MITSUBISHI L300, д/н НОМЕР_2 , якими відповідач користується одноособово, без сплати будь-якої компенсації.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені обставини в силу вимог закону не є підставами для звільнення позивача від обов`язку сплачувати заборгованість по аліментах.

Зокрема, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання чотирьох неповнолітніх дітей починаючи з 03.04.2014 року здійснювалося у примусовому порядку на підставі виконавчого листа №495/2483/14-ц, виданого 29.05.2014р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, шляхом утримання 70% від заробітної плати ОСОБА_1 , отримуваної ним на ПрАТ «Іллічівський судноремонтний завод».

У зв`язку з тим, що розмір стягнутих з заробітку ОСОБА_1 аліментів (70% від заробітної плати) у період з 2014 по 2017 роки був меншим, ніж встановлений СК України мінімум, тому адміністрацією підприємства ПрАТ «Іллічівський судноремонтний завод», яке проводило відрахування, залишок несплаченої суми аліментів нараховувався боржнику як заборгованість зі сплати аліментів.

Отже, як обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції, заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 виникла раніше 2017 року, тобто до звільнення позивача з роботи та набуття ним інвалідності, що свідчить про відсутність причинно наслідкового зв`язку між вказаними обставинами.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що рівень його доходу до набуття ним інвалідності ІІ групи та після вказаних подій значно погіршився, що вплинуло на можливість сплачувати ним аліменти у визначеному судом розмірі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер:01:002:1200) на території Староцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 , для ведення особистого селянського господарства, що свідчить про можливість використання позивачем вказаної земельної ділянки як додаткового джерела доходу. (а.с.70-71)

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гасанов К.І. пояснив, що ОСОБА_1 не використовує вказану земельну ділянку та не отримує з неї дохід, проте доказів щодо об`єктивної неможливості її використання не надав.

Апеляційний суд зазначає, що наведені позивачем обставини: тяжке матеріальне становище, неможливість влаштування на роботу у зв`язку зі станом здоров`я, наявність у нього на утриманні дружини з інвалідністю та її неповнолітньої дитини, можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, однак не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від заборгованості по аліментам в розумінні частини другої статті 197 СК України.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги також доводи позивача про те, що однією з обставин, що мають істотне значення для звільнення від заборгованості по аліментам, є одноосібне користування відповідачем житловим будинком та автомобілем, право власності на Ѕ частини яких належить позивачу, оскільки такі доводи виходять за межі предмета позову.

При цьому, позивач не позбавлений права вирішити питання щодо користування майном, яке знаходиться у спільній частковій власності, в іншому судовому провадженні.

Щодо доводу ОСОБА_1 про відмову відповідача реалізувати належний сторонам на праві спільної часткової власності автомобіль з метою погашення за рахунок вартості Ѕ його частини заборгованості по аліментам, то апеляційний суд також не бере його до уваги, оскільки наведене питання підлягає вирішенню у ході виконавчого провадження, та відноситься до компетенції державного виконавця, а не суду.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2022 року - без змін.

Керуючись ст. ст.367,374,375,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гасанов Керим Ісфендіярович, залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2022 року.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ Л.В.Пузанова