Справа № 216/2104/22
Провадження 2/216/2064/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради про позбавлення батьківських прав, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокат Ткаченко О.П. (далі - представник позивача) звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач), яка, в свою чергу, діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав, у зв`язку з його ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що у шлюбних відносинах, у неї та відповідача народилася донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згодом шлюбні відносини сторін були припинені. На даний час їх донька проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. За весь час відповідач не допомагав та не приймав участі у вихованні дитини, з донькою не спілкується. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, оскільки протягом тривалого часу не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання, не цікавиться її життям, не відвідує дитину.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2022 року було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі ст. 53 ЦПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради.

20 вересня 2022 року на адресу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача завчасно подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. В заяві просив не допитувати свідків, у зв`язку з чим суд не бере до уваги раніше подану ним заяву про виклик свідків та їх допит в судовому засіданні.

Відповідач до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України повністю визнав заявлені вимоги і не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, просив розглянути справу без його участі.

Третя особа подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 16.06.2015, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Шлюб між батьками дитини розірвано.

У своєму висновку від 16.09.2022 № 8/33-2240 орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради, з урахуванням ст.ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, інтересів дитини, дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, з висновку вбачіається, що ОСОБА_3 надав згоду на усиновлення дитини ОСОБА_4 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами статті 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідачем було подано заяву про визнання позову, відповідно до змісту якої відповідач користуючись своїм правом, передбаченим частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України повністю визнає заявлені позивачем вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі малолітньої дитини ОСОБА_2 , в житті якої нічого не змінюється і вона, як і раніше, продовжує проживати зі своєю матір`ю.

За таких обставин, оскільки заява відповідача, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, в силу приписів частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 50 відсотків від суми сплаченого позивачем судового збору, а інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 206, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., сплачений на підставі квитанції 0.0..1, код квитанції 9273-0381-3603-0847 від 23.06.2022, банк платника АТ КБ «ПриватБанк», отримувач ГУК у Дніпр. обл. 22030101, код отримувача 37988155, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

4. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

5. З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

6. Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради, адреса місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.

Суддя О.В. Цимбалістенко