Дата документу 22.11.2022
Справа № 334/4215/22
Провадження № 2/334/2580/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Мацухової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд розірвати договір довічного утримання, який був укладений 03 грудня 2019 року між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначала, що 03 грудня 2019 року між нею - ОСОБА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_3 , з одного боку, і їхньою онукою ОСОБА_2 , з другого боку, був укладений договір довічного утримання (догляду). Цей Договір, у відповідності до статті 745 Цивільного кодексу України, був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корецьким Євгеном Давидовичем і зареєстрований в реєстрі за № 1019.

Згідно договору, позивачка та її чоловік передали кожний по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Пунктом 2.1. Договору визначено, що відповідачка по справі мала бути матеріально забезпечувати ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на час її виплати чи здійснення догляду, без врахування грошових виплат на утримання кожного з Відчужувачів.

Також, договором передбачено, що утримання (догляд) складається із забезпечення Відчужувачів житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваній квартирі та безоплатне користування всією квартирою. Набувач забезпечує ОСОБА_4 необхідним лікуванням, ліками, продуктами, ремонтом побутової техніки за кошти ОСОБА_4 . Крім того, якщо будь-хто з Відчужувачів опиниться хворим, прикутим до ліжка, Набувач зобов`язується здійснювати весь необхідний догляд, будь-яке матеріальне забезпечення по лікуванню, пранню білизни, цілодобовим доглядом, придбанням ліків, харчуванням, сплатою комунальних та будь-яких інших платежів з урахуванням пенсійних виплат, які отримують ОСОБА_4 .

Відповідачка обов`язків набувача не виконувала, витрати по оплаті за житло,на придбання ліків,продуктів харчування позивача несла за власний рахунок,з пенсії.

Поки дозволяв стан здоров`я, позивачка самостійно доглядала за чоловіком, але потім онука (відповідач по справі) запропонувала свої послуги оскільки вона не працювала і не працює, живе на орендованій квартирі.

Після укладення Договору, жодного зобов`язання відповідачка не виконала і не виконує до теперішнього часу. Один раз в місяць вона приходила до додому з однією єдиною метою - забрати пенсію. Ніколи не купувала продукти, ліки, не прала білизну, не прибирала у квартирі, не здійснювала весь необхідний догляд, будь-яке матеріальне забезпечення по лікуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер. При цьому, згідно умов договору, набувач зобов`язаний у разі смерті відчужувана поховати його за свій рахунок. Проте, набувач взагалі не прийшла поховання. Відповідно, усі витрати понесла сама позивачка.

Після смерті чоловіка позивача, ОСОБА_2 з великої кімнати викинула усі меблі та в`їхала жити до цієї кімнати. Ніякої допомоги і догляду від неї ніколи не отримувала окрім лихослів`я, рукоприкладства, наведення жахливих для позивача умов життя.

Виходячи з вищевикладеного, позивачка просила суд задовольнити її вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка та її представник пояснювали та доводили суду письмовими доказами, факти, викладені у позові. Просили його задовольнити з урахуванням доказів про невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Відповідачка повторно до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України була належним чином повідомлена, заперечень проти позову до суду не подала, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У зв`язку з тим, що приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корецький Є.Д. нотаріальну діяльність припинив і не проводить, офіс ліквідував, адреса його проживання, знаходження і засоби зв`язку з ним мені не відомі, не ставиться питання до залучення його в якості третьої особи.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.2 ЦПК України,завданнями цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є,зокрема,правочини.

В силу вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ч. 1 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч. 1 ЦК України).

Як вказує ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України визначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

З матеріалів справи встановлено, що 03 грудня 2019 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , з одного боку та ОСОБА_2 , з другого боку, був укладений договір довічного утримання (догляду). Цей Договір, у відповідності до статті 745 Цивільного кодексу України, був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корецьким Євгеном Давидовичем і зареєстрований в реєстрі за № 1019.

Згідно договору, позивачка та її чоловік передали кожний по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Пунктом 2.1. Договору визначено, що відповідачка по справі мала бути матеріально забезпечувати ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на час її виплати чи здійснення догляду, без врахування грошових виплат на утримання кожного з Відчужувачів.

Також, договором передбачено, що утримання (догляд) складається із забезпечення Відчужувачів житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваній квартирі та безоплатне користування всією квартирою. Набувач забезпечує ОСОБА_4 необхідним лікуванням, ліками, продуктами, ремонтом побутової техніки за кошти ОСОБА_4 . Крім того, якщо будь-хто з Відчужувачів опиниться хворим, прикутим до ліжка, Набувач зобов`язується здійснювати весь необхідний догляд, будь-яке матеріальне забезпечення по лікуванню, пранню білизни, цілодобовим доглядом, придбанням ліків, харчуванням, сплатою комунальних та будь-яких інших платежів з урахуванням пенсійних виплат, які отримують ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач не виконує взяті на себе за умовами договору обов`язки, а саме: не здійснювала закупівлю продуктів харчування, ліків, під час хвороби позивача та її чоловіка, не забезпечувала її доглядом, не навідувала, не здійснювала прибирання квартири, не сплачувала за комунальні послуги.

Перевіряючи ці обставини, суд встановив, що догляд за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювала сама ОСОБА_1 та сусіди з 60 квартири будинку АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 витрати на поховання несла самостійно позивачка. Письмовими показами сусідів доведено, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 викинула меблі позивача та в`їхала жити до цієї кімнати. Ніякої допомоги і догляду від неї позивачка ОСОБА_1 не отримувала окрім лихослів`я, рукоприкладства, наведення жахливих для позивача умов життя.

У матеріалах справи наявні квитанції про сплату за комунальні послуги ОСОБА_1 , купівлю нею ліків згідно призначень у медичній картці, яка була оглянута в судовому засіданні,а також про купівлю продуктів харчування.

Оцінюючи ці докази,суд дійшов висновку, що вони логічні, послідовно доповнюють одне одного, не містять протиріч, ідповідають вимогам процесуального закону(ст.77,78, 95 ЦПК України) щодо письмових доказів, як у сукупності, так і кожен окремо, узгоджуються з поясненнями позивачки щодо невиконання відповідачем умов договору довічного утримання.

Як законодавством, так і умовами оспорюваного договору, обов`язок належного виконання умов договору покладено на набувача ОСОБА_2 , відчужувач у договорі не має обов`язків, він наділяється лише правом вимоги, а тому саме відповідач повинен довести факт вчинення відповідних дій, а не відсутність його вини у невиконанні або неналежному виконанні умов договору довічного утримання.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав своїх пояснень ігноруючи виклик до суду, про що можна зробити висновок, що викладені у позові факти, мали місце та нічим не спростовуються.

Аналізуючи наведене суд встановив, що ОСОБА_2 не виконує обов`язки набувача, покладені на неї договором довічного утримання.

Порушення договору з боку відповідача є істотним, оскільки внаслідок невиконання ним умов договору, друга сторона ОСОБА_1 значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме забезпечення її щоденних життєвих потреб, що відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України,ч.1 ст.755 ЦК України є підставою для його розірвання за рішенням суду.

За таких обставин, виходячи з наведеного та вимог ст.755 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що доказів належного виконання умов договору відповідачем матеріали справи не містять,а тому наявні підстави для задоволення позову про розірвання цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корецьким Євгеном Давидовичем на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням договору, 03.12.2019 року накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних долях на праві приватної власності, до розірвання чи припинення договору.

Судове рішення про розірвання договору довічного утримання є підставою для скасування заборони на відчуження частини квартири позивачки із зняттям з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,при задоволенні позову з відповідача на користь позивачки суд стягує документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 999,90 грн.

На викладеного та керуючись ст.744,749,751,755,756 ЦК України та у відповідності до ,ст.ст.12,13,76,81,141,258,259,263,265,353,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити повністю.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 03 грудня 2019 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корецьким Євгеном Давидовичем, зареєстрований в реєстрі за № 1019.

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна, зазначеного в договорі довічного утримання, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних долях на праві приватної власності, підстава обтяження - договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.12.2019 року за реєстровим № 1019.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 999 гривень 90 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю.Козлова