Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4626/21 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 83 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

Секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М.

у цивільній справі №279/4626/21 за позовом ОСОБА_1 до Радомишльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття з-під арешту майна, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила зняти арешт з майна а саме: ј частини будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Радомишльського міськрайонного відділу ДВС Данченко Вікторією Миколаївною 30.12.2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначала, що в травні 2021 року при перевірці державного реєстру при зверненні до нотаріальної контори дізналась про наявність в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна та їх обтяжень арешту та заборони відчуження на належне їй на праві власності майно, а саме ј частину будинку по АДРЕСА_1 . Підставою накладення арешту є судове рішення Радомишльського районного суду від 11.01.2017 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Кредобанк». Сам відповідач відповідно до вказаного позову та прийнятого судового рішення проживає в АДРЕСА_2 . З даного питання вона звернулась до Радомишльського районного відділу ДВС за роз`ясненням причин накладення арешту на нерухоме майно та зняття арешту, на що отримала формальну відписку. Але питання зняття арешту вирішено не було.

Відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно на підставі рішення Радомишльського районного суду від 11.01.2017 року по справі №289/1509/15-ц видано виконавчий лист та на підставі даного документа помилково було накладено арешт на її частину будинку, що належить їй на праві приватної власності. На даний час у провадженні Радомишльського ВДВС виконавче провадження відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку з погашенням боргу. Але при закритті питання зняття арешту з її нерухомого майна вирішено не було.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема вказує, що судом першої інстанції зроблено посилання на те, що апелянтом не надано до позову копію ухвали Радомишльського суду від 29.12.2016 року. Проте, при зверненні до суду їй було відмовлено у її видачі, так як вона не була стороною процесу, та будь які позовні вимоги до неї не заявлялись. Крім того вказує, що оскільки арешт було накладено саме Радомишльським відділом ДВС, то питання зняття арешту має вирішувати саме той орган, який після погашення боргу та виконання всіх зобов`язань боржником закрив виконавче провадження, але арешт накладений помилково на її частину будинку не зняв.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно рішення суду у цивільній справі №2-2341 від 09.08.2005 року набула права власності на 1/4 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , що слідує з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, доданого до позовної заяви (а.с.7).

На підставі ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 29.12.2016 року у справі №289/1509/15-ц накладено обтяження на 1/4 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. Датою реєстрації запису про обтяження зазначено 30.12.2016 року, особою, яка здійснила реєстрацію вказано державного реєстратора Відділу державної реєстрації Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області Данченко Вікторію Миколаївну.

Додана копія рішення суду від 11.01.2017 року не містить інформації про вжиті у справі №289/1509/15-ц заходи забезпечення позову (а.с.8-10).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що із заявлених підстав позов задоволенню не підлягає.

Так, судом враховано, що обтяження -це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється саме до нього.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до змісту позовної заяви.

З зазначеної норми Закону слідує, що визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача.

Позивач зазначила відповідачем у даній справі Радомишльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що вказаний відповідач не має прав та обов`язків стосовно позивача, оскільки до накладення обтяження жодного відношення не має.

В позовній заяві позивач зазначає, що просить скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Радомишльського міськрайонного відділу ДВС Данченко Вікторією Миколаївною.

Проте, підставою для державної реєстрації обтяження стала саме ухвала Радомишльського районного суду у справі №289/1509/15-ц. Запис про обтяження вчинено державним реєстратором Відділу державної реєстрації Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області Данченко Вікторією Миколаївною, яка не є являється державним виконавцем, зазначеним у статусі відповідача відділу ДВС.

Як роз`яснив в пунктах 2,4 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" №5 від 03 червня 2016 року відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який непогашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. У разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна пов`язаний з їх підприємницькою діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч.2 ст.13 ЦПК України).

З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог та наданих ними доказів.

Саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів) суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Позивачем у позові не обґрунтовано та не надано доказів того, що Радомишльським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області будь-яким чином порушуються, не визнаються або оспорюються права, свободи чи інтереси позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що Радомишльський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області є неналежним відповідачем у даній справі.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: