У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2022 Справа №607/11562/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №607/11562/21, виданого 19 липня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 липня 2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 19 липня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 липня 2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Однак, 02 вересня 2021 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого №607/20026/14-ц, виданого 12 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з нього ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, на момент винесення судового наказу №607/11562/21 від 19 липня 2021 року, судом не було враховано наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/20026/14-ц, виданого 12 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень. При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, заявниця ОСОБА_2 не повідомила суд про вказану обставину, а тому, заявник вважає, що така обставина є нововиявленою, має істотне значення та не була врахована під час видачі судового наказу, у зв`язку із чим під час видачі судового наказу не було встановлено усі фактичні обставини справи, а тому, судовий наказ підлягає скасуванню. За вказаних обставин просив заяву задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року (головуюча суддя Грицай К.М.) відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та призначено її до розгляду у судовому засідання з викликом учасників справи.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року (головуюча суддя Сливка Л.М.) прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Грицай К.М. у відпустці.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник адвокат Коцюба Н.Я. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що заяву ОСОБА_1 підтримує з підстав у ній викладених та просила задоволити її у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини:

01 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно.

19 липня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/11562/21, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 липня 2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Як убачається із виконавчого листа №607/20026/14-ц, виданого 12 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, на підставі рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень, щомісячно, починаючи із 02 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

02 вересня 2021 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. відкрито виконавче провадження ВП №66665038 з примусового виконання виконавчого листа №607/20026/14-ц виданого 12 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень, щомісячно, починаючи із 02 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як убачається із розрахунку заборгованості по аліментах від 06 грудня 2021 року за №83052, наданого головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М., заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом №607/20026/14-ц, виданим 12 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 01 грудня 2021 року становить 52794 гривень.

Відповідно до вимог статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до вимог частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно із вимогами частини восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При видачі судового наказу від 19 липня 2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 липня 2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття, суду не було відомо про наявність рішення суду та виданого на його примусове виконання виконавчого листа від 12 лютого 2015 року №607/20026/14-ц, за яким вже стягнуто аліменти із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень, щомісячно, починаючи із 02 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказана обставина є істотною і такою, що суттєво впливає на прийняте судом рішення.

Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.

Разом із цим, у відповідності до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, серед іншого, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, при розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи щодо неможливості одночасного існування двох судових рішень (у даному випадку рішення суду у справі №607/20026/14-ц від 12 лютого 2015 року та судового наказу №607/11562/21 від 19 липня 2021 року) із тотожних підстав, зокрема, стягнення аліментів на одну і ту ж дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосування загальних засад цивільного права - принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

До такого висновку прийшов Верховний Суд у Постанові від 15 січня 2020 року при розгляді справи №554/325/16-ц (провадження № 61-20049св19).

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 19 липня 2021 року за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, не було відомо про наявність рішення суду від 12 лютого 2015 року у справі №607/20026/14-ц, а тому судовий наказ №607/11562/21 від 19 липня 2021 року слід скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 429 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити.

Скасувати судовий наказ №607/11562/21, виданий 19 липня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 липня 2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата постановлення та підписання ухвали суду 19 травня 2022 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка