2/465/3302/22
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

20.10.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Марків Ю.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.09.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав, визначених в мотивувальній частині такої.

На виконання вищевказаної ухвали позивачкою подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій такі виправлено частково.

Розглядаючи заяву позивачки про усунення недоліків, судом встановлено, що позивачкою не зазначено в додатках до позову, але долучено до позовної заяви клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке залишилось не розглянутим.

Відтак, розглянувши, заяву про усунення недоліків, клопотання про відстрочення сплати судового збору, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 05.10.2022 року позовну заяву, повторно, залишено без руху з підстав, визначених в мотивувальній частині такої. Зокрема, зазначеною ухвалою, серед іншого позивачці роз`яснено, які саме докази можуть бути нею подані на підтвердження її незадовільного майнового стану.

На виконання ухвали Франківського районного суду м.Львова від 05.10.2022 року позивачкою подано до суду заяву про усунення недоліків та повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту ухвалення судового рішення у справі за її позовом.

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою до заяви про усунення недоліків долучено виписки з її банківських рахунків, відповідно до яких баланс станом на 07.10.2022 року становить 2,02 та - 3584,71 грн.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що позивачка фактично перебуває за межами України, що вочевидь зумовлює труднощі в отриманні інших документів на підтвердження її незадовільного майнового стану, знаходженні на її утриманні малолітньої дитини, від`ємний баланс на картковому рахунку банку та з метою забезпечення позивачці доступу до правосуддя, суд вважає за можливе клопотання від 12.10.2022 року задовольнити, відстрочивши ОСОБА_1 сплату судового збору за подання даного цивільного позову до ухвалення у справі рішення суду.

Відтак, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України. Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.ч.4-6 ст.19 ЦПК України справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.ч. 3-4 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.

Відтак, з огляду на предмет позову, дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а також для забезпечення розгляду даної справи у строки визначені ЦПК України, суд дійшов висновку, що дану справу необхідно розглядати в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін справи в судове засідання.

Крім того, суд роз`яснює сторонам, що вони у разі необхідності можуть подати додаткові пояснення з приводу спору та доказів, які містяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 175-177, 187, 258-261, 274, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позову до ОСОБА_2 про стягнення коштів до ухвалення судового рішення у даній справі.

Відкрити спрощене позовне провадження без виклику сторін у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті, з урахуванням завантаженості судді та раніше призначених до розгляду справ, у приміщенні Франківського районного суду м.Львова на 08.12.2022 року на 10:30 год.

Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів, надіслати учасникам справи.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Інші учасники справи мають право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлено інший строк.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fk.lv.court.gov.ua/.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Марків Ю.С.