Справа № 397/946/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.10.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Івченка П.О.,

за участю: секретаря судового засідання Іваненко Н.Л.,

представника позивача - адвоката Геращенка М.В.,

представника відповідача - адвоката Колесника Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» про розірвання договорів оренди землі,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд:

- розірвати договір оренди землі № 96 від 10 вересня 2012 року, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 29.11.2012 за №03980;

- розірвати договір оренди землі № 124 від 10 вересня 2013 року, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_3 , зареєстрований реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області за №5875492 від 14.09.2013;

- розірвати договір оренди землі № 147 від 24 лютого 2014 року, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_4 , зареєстрований реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області за №11913219 від 26.03.2014;

- розірвати договір оренди землі № 146 від 24 лютого 2014 року, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстрований реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області за №11913222 від 26.03.2014.

В обгрунтування позову позивач вказав, що він є власником чотирьох земельних ділянок, розташованих на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, які перебувають у строковому платному користуванні ТОВ «АФ КОЛОС 14».

10.09.2012 між відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № 96, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 було передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,5593 га, кадастровий номер :02:000:1105, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

02.06.2017 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір міни земельних ділянок, на підставі якого, позивач набув право власності на зазначену вище земельну ділянку, про що, 02.06.2012 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис.

10.09.2013 між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі № 124, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 було передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,7703 га, кадастровий номер :02:000:1199, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та 25.07.2014 позивачу, як спадкоємцю по заповіту, було видано свідоцтво про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку, про що, 25.07.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис.

24.02.2014 між відповідачем та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі № 147, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 було передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,4834 га, кадастровий помер :02:000:1056, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19.05.2017 між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір міни земельних ділянок, па підставі якого, позивач набув право власності на зазначену вище земельну ділянку, про що 19.05.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис.

24.02.2014 між відповідачем та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі № 146, відповідно до умов якого, ОСОБА_5 було передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,4834 га, кадастровий номер :02:000:1106, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19.05.2017 між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір міни земельних ділянок, на підставі якого, позивач набув право власності на зазначену вище земельну ділянку, про що, 19.05.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис.

Таким чином, з 2017 року позивач є орендодавцем по всім зазначеним вище договорам оренди, з усіма правами сторони відповідних договорів, в тому числі з правом отримання орендної плати від відповідача.

Згідно з п.10 вказаних договорів, визначено, що орендна плата за рік сплачується не пізніше 31 грудня такого року.

У той же час, в порушення вказаних умов договору, за 2019 та 2020 року, відповідачем орендна плата виплачена не була.

Пунктом 28 зазначених вище договорів передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу орендодавця унаслідок прострочення сплати орендарем орендної плати понад три місяці після кінцевого терміну розрахунку з вини орендаря.

Таким чином, враховуючи наведені положення договорів та факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, в даному випадку наявні правові підстави для їх розірвання в судовому порядку.

Ухвалою суду від 17.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.42-43).

Ухвалою суду від 20.12.2021 за клопотанням представника відповідача адвоката Колесника Д.В. відповідачу було продовжено строк для подачі відзиву на позов до 14.01.2022 (а.с.63-65).

Ухвалою суду від 07.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.182-183).

18.01.2022 генеральним директом ТОВ «АФ КОЛОС 14» Хорунжою В.В. подано відзив на позовну заяву. У відзиві остання просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, так як ОСОБА_1 будучи орендодавцем по всім зазначеним вище договорам оренди, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на них, мав повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 Земельного Кодексу України. Так, на виконання вказаної норми закону, орендодавець мав надати орендарю: кадастрові номери, місце розташування та площі земельних ділянок, найменування нового власника, місце його проживання (знаходження), його поштову адресу та платіжні реквізити. Однак, позивачем вказана норма закону виконана не була.

Крім того, на підтвердження факту повідомлення відповідачу платіжних реквізитів, позивач нібито надав заяви, які прийняв від нього ОСОБА_6 04.11.2019, який не працював керівником відповідача та не був уповноважений приймати будь які заяви від орендодавців. Такі заяви не є доказами повідомлення відповідача про перерахування коштів орендної плати на банківські реквізити. Тому, ОСОБА_1 умисно створив ситуацію, за якої в нього була б можливість в 2021 році подати позов про розірвання договорів оренди землі. Отже, факт повідомлення керівництва відповідача про банківські реквізити позивача, на які потрібно було платити суми орендної плати за договором оренди, не доведений належними, достовірними та допустимими доказами.

Станом на 04.11.2019 генеральним директором відповідача була вже ОСОБА_7 , яка була уповноважена приймати як виконавчий орган товариства усі заяви від фізичних осіб. Позивач не довів належними та допустимими доказами у справі, що він повідомив керівництво ТОВ «АФ КОЛОС 14» про свої банківські реквізити, на які відповідач мав би здійснювати перерахунок орендної плати.

А тому, жодних правових підстав того, що відповідач зі своєї вини допустив прострочення виплати орендної плати немає.

Також, позивачем не доведено факту систематичної несплати орендної плати, оскільки за 2020 рік відповідач направляв поштовим переказом грошові кошти ОСОБА_1 , які повернулися без одержання останнім, а в 2021 році орендна плата була виплачена вчасно, а невчасна виплата за 2019 рік орендної плати через не передання ОСОБА_1 відомостей про виплату йому орендної плати по оспорюваних договорам оренди землі за 2019 рік, не може слугувати правовою підставою для задоволення позову. Тому в діях відповідача не вбачається ознак систематичності порушень, а відтак позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

08.02.2022 позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній вказує, що станом на момент набуття права власності та визначені в позовній заяві земельні ділянки, керівником та одним з засновників відповідача був позивач, у зв`язку з чим, у здійсненні повідомлення про набуття права власності на придбані ним земельні ділянки необхідності не було. При цьому, у своєму відзиві відповідач зазначає, що ним, в грудні 2020 року нібито здійснювався поштовий переказ на користь позивача, чим відповідно підтвердив той факт, що йому було достеменно відомо про те, що саме позивач є власником відповідних земельних ділянок. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач намагається перекласти відповідальність за невиконання свого обов`язку зі сплати орендної плати на позивача, тим самим уникнути відповідальності у вигляді дострокового розірвання договору. У той же час, до відзиву на позовну заяву, відповідачем не надано доказів вчинення ним будь-яких дій, направлених на здійснення виплати орендної плати позивачу. Так, маючи у своєму розпорядженні всі необхідні особисті дані позивача, як свого колишнього керівника та засновника, відповідач мав можливість зв`язатись з ним та отримати відомості, необхідні для здійснення виплат.

Що стосується документів, наданих на підтвердження перерахування орендної плати за 2020 рік, то слід зазначити, що з наданих фіскальних документів неможливо встановити ким переказувались кошти, кому, на якій підставі та за який період. Що стосується виплат, здійснених відповідачем у грудні 2021 року, то вони були здійснені виключно у зв`язку зі зверненням позивача до суду.

22.02.2022 генеральним директором ТОВ «АФ КОЛОС 14» Хорунжою В.В. подано заперечення на відповідь на відзив в якому остання вказує наступне.

У своїй відповіді на відзив позивач, зазначає, що станом на момент набуття ним права власності на земельні ділянки він був керівником відповідача, а тому, на його думку, необхідності в повідомленні відповідача про такий факт не було, з чого можна зробити висновок, що позивач безпідставно вважає, що і не було необхідності повідомляти відповідача про свої банківські реквізити, на які слід було сплачувати орендну плату. Такі твердження абсолютно не відповідають вимогам закону та ґрунтуються виключно на добровільному міркуванні позивача.

Крім того, звертає увагу на те, що відсутність у договорі обов`язку перерахування коштів на депозит нотаріуса, крім визначеного законом лише такого права, та нездійснення орендарем таких дій, не може бути безумовною підставою для розірвання договору, а лише тягне за собою виплати цих сум.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що був засновником ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ніякого відношення щодо отримання будь-яких заяв від орендодавців та проставлення на них печатки товариства не мав. Заяви від ОСОБА_1 до ТОВ «АФ КОЛОС-14» від 04.11.2019 з проханням виплатити орендну плату за користування земельними ділянками кадастровий № :02:000:1056, № :02:000:1105, № :02:000:1106 та № :02:000:1199 не отримував та не підписував, печатки товариства не ставив.

Суд, заслухавши сторони, допитавши свідка, та дослідивши матеріали справи, уважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі №124 від 10.09.2013, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 3,7703 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1199, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 67287,00 грн., договір укладено на строк 10 років (а.с.7-8).

Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі №147 від 24.02.2014, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 1,4834 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1056, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 37150,00 грн., договір укладено на строк 10 років (а.с.10-11).

Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі №146 від 24.02.2014, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 1,4834 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1106, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 37150,00 грн., договір укладено на строк 10 років (а.с.13-14).

Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі №96 від 10.09.2012, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 2,5593 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:1105, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 67376,00 грн., договір укладено на строк 10 років. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 29.11.2012 за №03980 (а.с.16-17).

Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 19.05.2017, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , від імені якої діє ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О. 05.04.2017, реєстровий №271, обміняли земельну ділянку, площею 0,01 га (кадастровий номер №:02:000:1589), у межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку, площею 1,4834 га (кадастровий №:02:000:1106), в межах згідно з планом, що розташована на тій же території. Договір посвідчений приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О. 19.05.2017, зареєстровано в реєстрі за №362 (а.с.19-21).

Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 02.06.2017, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від імені яких діє ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О. 05.04.2017, реєстрові №269,270, обміняли земельну ділянку, площею 0,01 га (кадастровий номер №:02:000:1591), у межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку, площею 2,5593 га (кадастровий №:02:000:1105), в межах згідно з планом, що розташована на тій же території. Договір посвідчений приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О. 02.06.2017, зареєстровано в реєстрі за №397 (а.с.22-24).

Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 19.05.2017, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , від імені яких діє ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О. 05.04.2017, реєстровий №268, обміняли земельну ділянку, площею 0,01 га (кадастровий номер №:02:000:1590), у межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку, площею 1,4834 га (кадастровий №:02:000:1056), в межах згідно з планом, що розташована на тій же території. Договір посвідчений приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтуном В.О. 19.05.2017, зареєстровано в реєстрі за №361 (а.с.25-27).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.07.2014 державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори, на якого покладено виконання обов`язків завідуючого Олександрівської районної державної нотаріальної контори для обслуговування населення Олександрівського району Кіровоградської області Голобородько О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №725, спадкоємцем земельної ділянки площею 3,7703 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, кадастровий №:02:000:1199, є ОСОБА_1 (а.с.32).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 24704794 від 25.07.2014) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,7703 га, кадастровий №:02:000:1199 (а.с.31).

Таким чином, судом встановлено та відповідачем не заперечується, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок кадастровий №:02:000:1056, №:02:000:1105, №:02:000:1106 та №:02:000:1199, які перебувають в оренді ТОВ «АФ КОЛОС-14».

Згідно з копією заяви від 04.11.2019 ОСОБА_1 звертався до ТОВ «АФ КОЛОС-14» з проханням виплатити орендну плату за користування земельними ділянками кадастровий №:02:000:1056, №:02:000:1105, №:02:000:1106 та №:02:000:1199 за вказаними вище договорами оренди землі та здійснювати виплати в безготівковій формі за наступними реквізитами. З вказаних заяв вбачається, що їх отримав 04.11.2019 ОСОБА_6 /підпис/ та печатка ТОВ «АФ КОЛОС-14» (а.с.9, 12, 15,18).

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Ухвалою від 22.02.2022 судом було витребувано у позивача оригінал заяви ОСОБА_1 , адресованої від 04.11.2019 на адресу ТОВ «АФ КОЛОС 14» щодо виплати орендної плати за користування земельнити ділянками №№ :02:000:1105, :02:000:1199, :02:000:1056 та :02:000:1106 по договорам оренди землі № 96 від 10.09.2012, № 124 від 10.09.2013, № 147 від 24.02.2014 та № 146 від 24.02.2014 в безготівковій формі ( а.с.163-164).

Однак, позивачем вказана ухвала суду виконана не була.

Відтак, суд не може прийняти до уваги в якості належного доказу заявуОСОБА_1 , адресованої від 04.11.2019 на адресу ТОВ «АФ КОЛОС 14» щодо виплати орендної плати за користування земельними ділянками, оскільки оригінал вказаної заяви на вимогу суду позивачем не надано, а відповідач ставить під сумнів відповідність такої копії заяви оригіналу.

Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 1статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі"(в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі).

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями24і25цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України: "Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Отже, аналіз змісту статей 24,25 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі N 912/1385/17 (провадження N 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: "враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі N 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі N 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність".

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі N 689/1101/18 (провадження N 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі N 573/1833/20 (провадження N 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі N 341/609/20 (провадження N 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі N 357/15284/18 (провадження N 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі N 357/452/21 (провадження N 61-7721св21).

Як вбачається з пояснень представників сторін, позивач ОСОБА_1 дійсно не отримував оренду плату за 2019 та 2020 роки.

Суд встановив, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини, які виникли на підставі договорів оренди землі.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання вказаних вище договорів оренди землі, позивач зазначає, що відповідачем було порушено вимоги п. 10 договорів про сплату орендної плати, а саме за 2019 та 2020 р.р.

Відповідно до п.п. 9-10 оспорюваних Договорів оренди землі орендар виплачує орендну плату у строки, обумовлені цим договором, у грошовій формі, шляхом виплати орендної плати через касу, або її безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві орендодавця, або в одній із визначених законом інших форм (чи поєднанні різних форм) за додатковим погодженням сторін на момент здійснення виплат: натуральною формою чи відробітковою формою; орендна плата за рік вноситься не пізніше 31 числа грудня такого року, за умови дотримання вимог, передбачених п. 11 цього договору.

Будь яких доказів сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2019 та 2020 роки суду не надано, зокрема, з наданої позивачем виписки по надхоженням на картку/рахунок ОСОБА_1 за період з 04.11.2019 по 07.12.2021 не вбачається отримання орендної плати від ТОВ «АФ КОЛОС-14» за 2019 та 2020 р.р. (а.с.56-60).

Суд не приймає в якості доказів платіжні доручення № 285, 288, 286, 287 від 22.12.2021 надані відповідачем разом з відзивом на позов, згідно яких ТОВ «АФ КОЛОС 14» здійснив платежі на ім`я ОСОБА_1 , призначення платежу орендна плата за земельну ділянку (пай) за 2021 рік, згідно договорів № 96 від 10.09.2012, № 124 від 10.09.2013, № 146 від 24.02.2014, № 147 від 24.02.2014, оскільки вказані платіжні доручення не свідчать про виконання обов`язку орендаря по сплаті орендної плати за період, на який вказує позивач (2019 та 2020 роки), а відтак вказані докази не стосуються предмету доказування в даній справі (а.с.94-98).

Також, суд не приймає в якості доказів платіжні доручення № 6, 8, 10, 12, 7, 9, 11, 13 від 13.01.2022, наданих відповідачем разом з відзивом на позов, згідно яких ТОВ «АФ КОЛОС 14» здійснив платежі на ім`я ОСОБА_1 , призначення платежу орендна плата за земельну ділянку (пай) за 2019- 2020 роки, згідно договорів № 96 від 10.09.2012, № 124 від 10.09.2013, № 146 від 24.02.2014, № 147 від 24.02.2014, № 96 від 10.09.2012, оскільки вказані платежі були проведені у 2022 році, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом та після 31 грудня 2019 та 31 грудня 2020 року, що є порушенням п. 10 оспорюваних договорів оренди землі.

Крім того, суд відхиляє як доказ квитанції про здійснення поштового переказу на ім`я Перкалюка від 24.12.2020, які як вказує сам представник відповідача повернулися без одержання, оскільки вказані документи не містять інформації в рахунок чого (за яким договором) та за який період здійснені платежі, також не вказано ім`я та по батькові отримувача, адресу місця проживання на яку вказані кошти надсилались (а.с.93).

Окремо суд зазначає, що відповідно до п. 10 оспорюваних договорів, орендна плата за рік вноситься не пізніше 31 числа грудня такого року, за умови дотримання вимог, передбачених п. 11 цього договору.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, користуючись земельними ділянками в 2019-2020 роках, отримував прибуток від своєї діяльності, при цьому не вжив жодних заходів які б свідчили про намагання виконати умови договорів оренди земельних ділянок щодо сплати оренди.

Що стосується доводів представника відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 148-1 Земельного кодексу України, а саме не повідомлення користувача земельної ділянки протягом одного місяця з моменту набуття права власності на таку земельну ділянку, зокрема і платіжних реквізитів, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Як убачається з договорів міни земельних ділянок, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягів з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач набув право власності на земельні ділянки, які є предметом спору в даній справі, ще 25.07.2014 (одна земельна ділянка), 19.05.2017 (дві земельні ділянки) та 02.06.2017 (одна земельна ділянка) (а.с.19-32).

З урахуванням вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України, дати набуття у власність земельних ділянок позивачем, які знаходились в користуванні відповідача, а також відсутності спору щодо отримання орендної плати за роки, які передували 2019 року, у суду відсутні підстави ставити під сумнів факт неподання позивачем повідомлення позивачу про набуття ним у власність земельних ділянок протягом одного місяця з дати реєстрації речових прав на земельні ділянки, а також обов`язку позивача доводити ці обставини.

Позиція представника відповідача зводиться лише до того, що ОСОБА_1 не звертався до орендаря за отриманням орендної плати у визначений умовами договору строк, однак суд не бере ці доводи до уваги, оскільки саме не отримання орендної плати за його зверненням призвели до звернення позивача до суду за захистом свого права.

Будь-яких вагомих аргументів, які б свідчили про те, що відповідачем вчинялися якісь дії для того, щоб позивач мав змогу отримати вчасно орендну плату не надано.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач з 11.04.2012 по 10.10.2019 був керівником ТОВ «АФ КОЛОС 14», що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.126-133).

З наведеного можна зробити висновок, що нове керівництво ТОВ «АФ КОЛОС 14» мало у своєму розпорядженні всі необхідні особисті дані позивача та мало можливість зв`язатися з ним та отримати відомості необхідні для здійснення виплат по орендній платі.

Отже, відповідач в період за 2019 та 2020 роки допустив систематичне порушення умов договору в частині оплати оренди землі двічі.

Таким чином, за фактичних обставин цієї справи суд має застосувати усталений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору оренди землі судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору, який полягає саме у систематичній несплаті орендної плати.

За таких обставин, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати є достатньою підставою для розірвання договорів оренди землі в розумінні статті 141 ЗК України.

Доказів того, що відповідач здійснював дії щодо належного виконання спірних договорів оренди відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статями 12, 81 ЦПК України.

Оскільки орендар не виконав обов`язок по сплаті орендної плати, тобто допустив істотне порушення умов договору, тому суд дійшов висновку, що доводи представника позивача є обґрунтованими, позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди земельних ділянок підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 3632,00 грн.

Керуючись ст. 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» про розірвання договорів оренди землі, задовольнити.

Розірвати договір оренди землі № 96 від 10 вересня 2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 29.11.2012 за №03980.

Розірвати договір оренди землі №124 від 10 вересня 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_3 , дата державної реєстрації якого 10.09.2013, номер запису 44334891, орган, що здійснив державну реєстрацію права Міністерство юстиції України.

Розірвати договір оренди землі №147 від 24 лютого 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_4 , дата державної реєстрації якого 24.02.2014, номер запису 44345207, орган, що здійснив державну реєстрацію права Міністерство юстиції України.

Розірвати договір оренди землі №146 від 24 лютого 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» та ОСОБА_5 , дата державної реєстрації якого 24.02.2014, номер запису 44341358, орган, що здійснив державну реєстрацію права Міністерство юстиції України.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3632 гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Геращенко Максим Васильович, ордер серії ЧК №009798 від 16.11.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №229 від 06.03.2006.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АФ КОЛОС 14», місце знаходження: 20801, Черкаська область, м. Кам`янка, вул. Героїв Майдану, 40, код ЄДРПОУ -37410341.

Представник відповідача: адвокат Колесник Дмитро Васильович, адреса: 02139, м. Київ, вул. Карбишева, б.14, к.2, довіреність №1 від 04.01.2021, ордер №1126962 від 17.12.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3951/10 від 23.04.2009.

Суддя: П.О.Івченко