ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 жовтня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/155/22

Головуючий у першій інстанції Фетісова Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1012/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2022 року (місце ухвалення м. Прилуки) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування посилався на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 13.07.2011. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У позові банк посилається, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 47 000 грн.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте у порушення умов кредитного договору позичальник своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями внаслідок чого у відповідача перед банком утворилась заборгованість, яка, враховуючи часткове внесення коштів на погашення заборгованості позичальником, станом на 07.12.2021 становить: 51 986, 49 грн, з яких: 44 889, 47 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 44 889, 47 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 7 097,02 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії.

В позові АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 51 986, 49 грн, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту та за простроченими відсотками, судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 25.08.2022 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» - задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 13.07.2011 в розмірі 44 889, 47 грн та 1952, 20 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку на час підписання Анкети-заяви відсутні умови договору про строки виконання зобов`язання, розмір відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її розміру, на підставі чого судом в частині стягнення заборгованості за відсотками відмовлено. Щодо паспорту споживчого кредиту суд зазначив, що він містить зауваження про те, що інформація в ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 24.10.2020, та зі змісту якого вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Тобто, банк на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» ознайомив відповідача, як споживача, з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, вказавши при цьому, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач кошти отримав, користувався ними, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернув кошти, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 44 889, 47 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Сокуренко Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду від 25.08.2022 в частині відмовлених позовних вимог у стягненні заборгованості за процентами, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

За доводами апеляційної скарги рішення суду в оскаржуваній частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

У скарзі заявник посилається на те, що між сторонами було укладено кредитний договір що підтверджується підписом позичальника в заяві та засвідчує те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Відповідач висловив згоду про оформлення договору та особистим підписом засвідчив, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому у письмовому вигляді та зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку.

Крім того, відповідачем, при укладенні договору, особисто підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, в якій зазначено всі необхідні дані, тобто сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

В обґрунтування апеляційної карги заявник посилається на постанови Верховного Суду від 04.12.2019 по справі № 750/6058/17-ц (провадження № 61-47353св18), від 01.09.2020 по справі № 293/599/19-ц, від 04.11.2020 по справі № 534/1072/18-ц.

Апелянт посилається, що місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту враховуючи, що при укладанні договору відсоткова ставка була визначена на рівні 3 %.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктом 3 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судом встановлено, що 13.07.2011 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 24).

Згідно копії довідки (а.с. 23) позичальнику ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки:

№ НОМЕР_1 , дата відкриття 13.07.2011, термін дії 02/15;

№ НОМЕР_2 , дата відкриття 11.11.2011, термін дії 08/15;

№ НОМЕР_3 , дата відкриття 04.05.2012, термін дії 05/16;

№ НОМЕР_4 , дата відкриття 16.12.2015, термін дії 12/19;

№ НОМЕР_4 , дата відкриття 16.12.2015, термін дії 12/19;

№ НОМЕР_5 , дата відкриття 07.11.2016, термін дії 05/20;

№ НОМЕР_6 , дата відкриття 22.11.2019, термін дії 07/23;

№ НОМЕР_7 , дата відкриття 09.10.2020, термін дії 12/23.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) вбачається, що старт карткового рахунку 13.07.2011, цього ж дня встановлено кредитний ліміт у розмірі 300.00 грн, та збільшено 500,00 грн; 21.08.2011 - збільшено 600,00 грн; 18.11.2011 - збільшено 1600,00 грн; 12.12.2011 - збільшено 2100,00 грн; 05.06.2012 - збільшено 2400,00 грн; 06.06.2012 - збільшено 4000, 00 грн; 07.06.2012 - зменшено 4000 грн; 17.01.2014 - збільшено 5000,00 грн; 07.11.2016 - збільшено 5500,00 грн; 25.01.2017 - зменшено 2500,00 грн; 27.09.2017 - збільшено 12000,00 грн; 13.10.2017 - збільшено 14000,00 грн; 13.08.2018 - збільшено 19000,00 грн; 21.01.2020 - збільшено 29000,00 грн; 23.07.2020 - збільшено 47000,00 грн; 05.11.2020 - зменшено 0,00 грн (а.с. 22).

Крім того, наявна копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, яка підписана позичальником 13.07.2011 (а.с. 25).

В довідці зазначено, що відповідач отримує кредитну карту з базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 3,0 % в місяць з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (1) = базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць нараховується один раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше.

Крім того, зазначена довідка містить умови щодо нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за договором, згідно якого станом на 07.12.2021 утворилась заборгованість, яка становить: 51986,49 грн, з яких: 44889,47 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками, 7097,02 - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 заборгованість по пені, 0, 00 заборгованість по комісії (а.с. 17-21).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд прийшов до висновку, що у підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку на час підписання Анкети-заяви відсутні умови договору про строки виконання зобов`язання, розмір відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її розміру, на підставі чого судом в частині стягнення заборгованості за відсотками відмовлено. Щодо паспорту споживчого кредиту суд зазначив, що він містить зауваження про те, що інформація в ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 24.10.2020, та зі змісту якого вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Тобто, банк на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» ознайомив відповідача, як споживача, з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, вказавши при цьому, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач кошти отримав, користувався ними, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернув кошти, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 44 889, 47 грн.

З таким висновком суду першої інстанції частково погоджується апеляційний суд через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Матеріали справи містять заяву № б/н, згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 24), та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником 13.07.2011 (а.с. 25), та в якій зазначено, що відповідач отримує кредитну карту з базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 3,0 % в місяць з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (1) = базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць нараховується один раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , підписавши довідку про умови кредитування, тим самим погодився з такими умовами кредитування, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з недоведеності позивачем погодження з позичальником в момент укладення договору умов кредитування є неправильним.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних щодо узгодження підвищення процентної ставки, з врахуванням наведеного, оскільки довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником 13.07.2011 мітить процентну ставку зазначених умов заборгованості за договором № б/н від 13.07.2011 укладеного між сторонами станом на 07.12.2021 вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 44889,47 грн, заборгованість за простроченими відсотками (36 % річних) 5941,69 грн (а.с. 160-165).

За інформацією, яка міститься в довідці про надання кредитних карт, 13.07.2011 ОСОБА_1 було видано картку, яку було перевипущено декілька разів, та термін дії останньої картки зазначений у довідці становить 12/23 (а.с. 23).

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк просив, крім заборгованості за простроченим тілом кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

Підписаною відповідачем заявою від 13.07.2011, якою оформлено кредитний договір, встановлено, що базова процентна ставка кредитування становить 36 % річних з розрахунку 360 днів в році.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 13.07.2011, підписаною позичальником , визначено базову ставку кредитування у розмірі 3% в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році, що становить 36% річних (а.с. 25).

Згідно розрахунку (а.с. 160-165) загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 44889,47 грн, заборгованість за простроченими відсотками враховуючи 36 % річних 5941,69 грн.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вимога про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом підлягає задоволенню, оскільки відсотки нараховувалися за базовою ставкою у розмірі 36% річних, як було погоджено сторонами договору.

Крім того, судом встановлено, що для обслуговування кредитного договору № б/н від 13.07.2011 видавалися різні картки, термін дії останньої з яких закінчується у грудні 2023 року, боржником вчинялися дії на погашення кредитної заборгованості, зокрема останній платіж здійснено 06.11.2021, що свідчить про користування відповідачем кредитними коштами, а відтак кредитор має право на отримання фактично наданих позичальнику у користування кредитних коштів.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість по відсоткам, розрахована станом на 07.12.2021.

Судом встановлено, що відповідач кошти отримав, користувався ними, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернув кошти, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту, так і заборгованості за відсотками, оскільки наданий розрахунок містить інформацію про первісний бажаний розмір отриманих коштів, подальші зміни з врахуванням погашення, суму боргу, яка була не сплачена, термін дії картки також підтверджено довідкою.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

З врахуванням наведеного, підлягає до стягнення разом з сумою заборгованості за тілом кредиту з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» сума заборгованості за відсотками в розмірі 5941,69 грн.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача відсотків не відповідає обставинам справи, у зв`язку з чим заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам, з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за відсотками в розмірі 5941,69 грн, збільшивши суму до стягнення з 44889,47 грн до 50831,16 грн (44889,47 (заборгованість за тілом кредиту) + 5941,69грн (заборгованість за відсотками).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» на суму 50831,16 грн (50831,16 грн від 51986,49 грн становить 91 %), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору та загальної суми стягнення, збільшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму судового збору з 1952,20 грн до 2065,70 грн (2270 грн х 91% :100%). Оскільки апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню на суму 5941,69 грн (становить 84 %), у матеріалах справи наявні належні докази понесення позивачем витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи (а.с. 131), то відповідно з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 2860,20 грн (3405,00 грн х 84% : 100%).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам скасувати та змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ; ) 5941,69 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2022 року змінити в частині визначення розміру стягнутих з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ; ) судових витрат, збільшивши суму судового збору з 1952,20 грн до 2065,70 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ; ) 2860,20 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 20.10.2022.

Головуючий Судді :