Справа № 727/8386/22
Провадження № 2/727/1746/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівців складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судового засідання Івасишин О.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову. Позивач ОСОБА_1 звернулася в Шевченківський районний суд м.Чернівці із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначає наступне. 28.11.2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за актовим записом 1546. Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюбні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Разом з тим вказує, що після припинення з відповідачем шлюбних відносин, за взаємною згодою, їх спільний син залишився проживати разом з батьком. Аргументує, що за відсутності спору відносно місця проживання малолітньої дитини, суд вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Наполягає на розірванні шлюбу та не погоджується на примирення, оскільки шлюб носить формальний характер та збереження такого шлюбу суперечить їх інтересам. Просить позовні вимоги задовольнити.

Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.10.2022 року позовну заяву за матеріалами справи 727/8386/22 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху, з наданням терміну для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.10.2022 року справу прийнято до провадження, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судове засідання. Ухвалою суду від 26.10.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_1 ; відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення у даній справі судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача, адвокат Івасюк І.Г. скерував до суду заяву, у якій відповідно просить справу розглянути за його та позивача відсутності; позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву до суду не надав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутність відповідача, та зі згоди позивача в заочному порядку, що відповідатиме вимогам ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Дослідженні матеріали справи та застосовані норми права. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, 28.11.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за актовим записом 1546, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . (а.с. 17)

Від даного шлюбу народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10)

Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження булла взаємною.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано встатті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок"в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищемабо відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Що стосуєтьтся залишення проживання спільної малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із батьком ОСОБА_2 , то суд зважає на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до частин першої та другої статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави- учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT V. UKRANE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по- друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (МАМСНИR V. UKRANE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 22.12.2021р. у справі №339/143/20 провадження № 61-6809св21.

Судом встановлено, що відповідно до договору від 04.10.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік А.М., зареєстрованого в реєстрі за №1536, сторони домовилися про те, що місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є місце фактичного проживання батька ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . (а.с.16)

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З урахуванням того, що ухвалою суду від 26.10.2022 року позивачу було відстрочено сплату судового збору, з позивача ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) гривень.

Враховуючи викладене, на підставі та керуючись ст.ст. 105 ч. 3, 110, 112, 113, 114, 115, 141, 150, 157 СК України, та керуючись ст. ст. 3, 4, 11, 13, 76, 81, 263, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заочне рішення по справі 727/8386/22.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 28.11.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за актовим записом 1546 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,.

Після розірвання шлюбу, залишити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживати із батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривень 40 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24.11.2022 року.

Суддя Слободян Г.М.