Справа №524/6401/21
Провадження №2/524/509/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участі секретаря Булаєнко С.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . В червні 2002 року працівниками Кременчуцького міського управління земельних ресурсів було встановлено збільшення площі земельної ділянки по АДРЕСА_2 за рахунок зменшення площі його земельної ділянки. Відповідач добровільно відмовляється усувати перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, про що надала суду відзив. В своєму відзиві ОСОБА_3 вказала, що державний акт на земельну ділянку по АДРЕСА_2 був виданий 22.09.2010. Крім того, 19.02.2007 було підписано акт про узгодження меж землекористування в натурі та передачу на зберігання землекористувачу межових знаків. Вважає, що позивач не довів ті обставини на які він посилається.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

14 грудня 2021 року призначено по справі земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі

03 червня 2022 року провадження по справі відновлено.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

ОСОБА_1 є власником незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку, посвідченого 12.05.2000 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В..

Місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Сторонами не заперечувалось те, що вони є суміжними землекористувачами.

НОРМИ ПРАВА

Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача. У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Згідно із ч.1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(ст. 78 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із ст. 80, ч.1-3 ст. 89 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОЦІНКА СУДУ

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду лист Кременчуцького міського управління земельних ресурсів №01-8/370 від 03.06.2002 в якому зазначено про те, що при обмірі сусідньої земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 встановлено, що розмір з протилежної сторони, при документальних розмірах 17,9 м, фактично складає 18,4 м.

Оцінюючи наведений доказ на відповідність критеріям належності, достовірності та достатності суд відзначає, що наведений доказ не відповідає вказаним критеріям з огляду на час його виготовлення. Крім того, позивач не спростовував факт отримання відповідачем державного акта на земельну ділянку.

Також, з метою встановлення фактичних обставин справи судом було призначено по справі земельно-технічну експертизу. За клопотанням експерта судом було витребувано від сторін документи та встановлено строки їх надання в межах стоків для проведення відповідної експертизи до 05 березня 2022 року. На виконання вимог ухвали суду позивач надав неповний перелік документів із пропуском встановлених судом строків майже в 4 місяці та після повернення експертами матеріалів справи без проведення експертного дослідження.

Отже, суд констатує, що позивач не надав суду належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження порушення суміжним землекористувачем меж земельних ділянок.

За відсутності вказаних доказів, суд позбавлений можливості встановити факт порушення прав позивача.

За наведених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.10.2022

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ