_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 495/5081/20
Провадження № 2/947/1095/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Абухіній Н.Р., розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Аванісьян звернувся до суду з даним позовом у якому просив стягнути з відповідачів солідарно 70000 доларів США за борговою розпискою, написаною ОСОБА_2 17.04.2016р. Позов вмотивовано тим, що він на підставі довіреності виданої 31.05.2011р. ОСОБА_6 . ОСОБА_2, передав їй 70000 доларів США, з терміном повернення до 17.04.2020р. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , помер, а його спадкоємцями є відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то, посилаючись на норми ст.ст.526,1049,1281 ЦК України, просив солідарно стягнути з усіх відповідачів вказану суму коштів.

Представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити.

Представники відповідачів є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не надавав права ОСОБА_7 отримувати від його імені, та взагалі, у борг кошти, та таких грошей не отримував.

Відповідачка ОСОБА_8 у судове засідання не прибула, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 15.08.1992р. виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №476, ОСОБА_6 та відповідач Кравичнська є чоловіком та дружиною.

31.08.2011р. ОСОБА_6 надав ОСОБА_2 довіреність, посвідчену державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Саганович О.Ю., на розпорядження всім його майном з терміном дії на 5 років (т.1 а.с.10; т.2 а.с.208).

17.04.2016р. ОСОБА_2 написала позивачу розписку, за якою отримала по усній домовленості з ОСОБА_6 , за довіреністю від 31.08.2011р. у борг 70000 доларів США з кінцевою датою повернення боргу - 17.04.2020р. (т.2 а.с.207).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (т.1 а.с.127об.).

Спадкоємцями померлого ОСОБА_6 є ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На час розгляду справи борг не повернуто.

Відповідно до вимог ст.1281 ч.1-3 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 65 СК України при укладанні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладання одним із подружжя договорів щодо цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов`язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов`язань.

Відповідно до ч. 1. ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається,як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суди повинні досліджувати, чи отримані грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, чи підтверджено це відповідними доказами, а також з`ясовувати, чи надавав інший з подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 лютого 2013 року у справі N 6-163 цс 12.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що кошти, які були отримані відповідачем ОСОБА_2 17.04.2016р. у борг, були використані в інтересах сім`ї ( ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ).

Також, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 надавав свою згоду на отримання грошей відповідачем ОСОБА_2 у борг від позивача.

Розписка від 17.04.2016р. не містить інформації про обізнаності ОСОБА_6 в отриманні грошей відповідачем ОСОБА_2 взагалі, та в інтересах сім"ї . Відсутній будь-який документ, що свідчить про згоду померлого ОСОБА_6 на отримання вказаної позики.

Суд не може погодитися з ствердженнями позивача та його адвокатів, що вказаний у розписках борг є спільним боргом подружжя, оскільки вказані ствердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи і доказів вказаного ними не надано, не надано ніяких письмових доказів саме того, що ОСОБА_6 був згоден на отримання вказаних грошових сум по вказаної суми по розписці його дружиною ОСОБА_8 та вони використані в інтересах сім`ї, а на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України) доказування ґрунтуватися не може.

Отже, суд дійшов висновку, що підстав для стягнення боргу за вказаною розпискою з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вбачається, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Крім того, суд не вбачає з вказаної довіреності, що померлий ОСОБА_6 , уповноважив ОСОБА_2 отримувати від його імені (або ж надавав згоду) у боргу якійсь сумі коштів. Довіреність видана на розпорядження майном ОСОБА_6 .

Оскільки відповідач ОСОБА_7 не надала суду доказів повернення боргу позивачеві, то на підставі ст.ст.1049ч.1 ЦК України з неї підлягають стягненню 70000 доларів США, тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.141ч.1 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати з відповідача ОСОБА_2 у сумі 5586 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13,76-89,258-273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) борг за договором позики від 17.04.2016р. у сумі 70000 доларів США та судові витрати 5586 грн.

У задоволенні позову щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.