Справа №443/619/22
Провадження №2/443/514/22
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право на Ѕ частину земельної частки (паю) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0127789 від 05.05.1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №294 від 26.04.1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №58.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0127789 від 05.05.1996 року. Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичіської селищної ради № 405 від 29.12.2021 року, ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті і на день смерті разом із ним проживала дружина - ОСОБА_3 . ОСОБА_4 заповіту у виконкомі Гніздичівської селищної ради не залишав. Дружина покійного ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_4 на час його смерті, не заявляла про відмову від спадщини, то вважалася такою, що її прийняла. Згодом ОСОБА_3 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа за № 104, а 29.04.2002 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно права на земельну частку (пай) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0127789 від 05.05.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рудянської сільської ради, загальною площею 4,1316 га, що належали померлій, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ№ 043325 від 25.12.2008 року, а також право на земельну частку (пай) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0127789 від 05.05.1996 року, що вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 . Також у склад спадщини увійшла Ѕ частина житлового будинку в АДРЕСА_1 . Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичіської селищної ради № 404 від 29.12.2021 року ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 проживала одна до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від ОСОБА_3 у виконкомі Гніздичівської селищної ради заповіту не складено і не посвідчено. Оскільки заповіту ОСОБА_3 , на випадок смерті, не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_3 , окрім відповідача, спадкоємцем за правом представлення була її внучка ОСОБА_1 , оскільки її батько ОСОБА_5 помер швидше за свою матір. Зазначає, що вона та відповідач у визначений законом термін звернулися в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа №19/2011. 25.08.2011 року відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно Ѕ частини житлового будинку в АДРЕСА_1 .

13.06.2022 року позивачка звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , однак останній відмовив через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №012789 від 05.05.1996 року.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 09.08.2022 року в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору в особі заідувача в строк до 15 вересня 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №104 (номер у реєстрі нотаріуса: 335), заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копії матеріалів спадкової справи №19/2011 (номер у реєстрі нотаріуса: 1382), заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

14.09.2022 року завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусеком В.В. надіслано оригінал спадкової справи №19/2011 від 21.01.2011 року, яка заводилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.09.2022 року завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусеком В.В. повідомлено, що всі архівні документи по 2005 року включно передані на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву, в тому числі спадкова справа №104, яка була заведена Жидачівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про право на спадщину видано 29.04.2002 року.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у такому, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої повідомляє, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст..206 ЦПК України йому зрозумілі. Крім того просить розгляд справи проводити без його участі.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.11 матеріалів спадкової справи №19/2011).

Як видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.12 матеріалів спадкової справи №19/2011).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.10 матеріалів спадкової справи №19/2011).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 01.08.2015 року у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради, Жидачівського району, Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.32).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_5 , виданим Рудянською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 14.09.2001 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0127789 від 05.05.1996 року (а.с.9).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичіської селищної ради № 405 від 29.12.2021 року, ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті і на день смерті разом із ним проживала дружина - ОСОБА_3 . ОСОБА_4 заповіту у виконкомі Гніздичівської селищної ради не залишав (а.с.8).

Оскільки заповіту не залишив, тому спадкування відбулося за законом.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Оскільки дружина покійного ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_4 на час його смерті, не заявляла про відмову від спадщини, то вважалася такою, що її прийняла.

ОСОБА_3 звернулася до державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого було заведено спадкову справу №104, та остання отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.04.2002 року, а саме на ј (однієї четвертої) частини житлового будинку з відповідною частиною надірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що в цілому розташований на земельній ділянці радянської сільської ради Жидачівського району, належної померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Рудянської сільської ради народних депутатів Жидачівського району 11.03.2002 року згідно з рішенням виконкому за №11 від 28.02.2002 року та зареєстрованого в Стрийському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №1 за реєстровим №51 від 12.03.2002 року. Серія АА №009480;

права власності на земельну частку (пай), належного померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 29.04.1996 року згідно з рішенням Жидачівської райдержадміністрації Львівської області за №294 від 26.04.1996 року та зареєстрованого в Книзі за №58 від 05.05.1996 року, серія ЛВ №012789, та Витягу з Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого районним відділом земельних ресурсів за №267 від 20.03.2002 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_6 , виданим Рудянською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 20.10.2010 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рудянської сільської ради, загальною площею 4,1316 га, що належали померлій, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ№ 043325 від 25.12.2008 року (а.с.13), а також право на земельну частку (пай) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0127789 від 05.05.1996 року, що вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 . Також у склад спадщини увійшла Ѕ частина житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичіської селищної ради № 404 від 29.12.2021 року ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 проживала одна до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від ОСОБА_3 у виконкомі Гніздичівської селищної ради заповіту не складено і не посвідчено (а.с.12)

Оскільки заповіту ОСОБА_3 , на випадок смерті, не залишала, то спадкування відбулося за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , окрім відповідача, спадкоємцем за правом представлення була її внучка ОСОБА_1 , оскільки її батько ОСОБА_5 помер швидше за свою матір, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.4 матеріалів спадкової справи №19/2011).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у визначений законом термін звернулися в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1,2 матеріалів спадкової справи №19/2011) внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа №19/2011.

25.08.2011 року відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно ј частини житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.14).

28.07.2012 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно ј частини житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.33 матеріалів спадкової справи №19/2011).

Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусека В.В. №111/02-31 від 13.06.2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна після смерті її баби - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №012789) на земельну частку (пай), що знаходиться на території Рудянської сільської ради, Стрийського району (Жидачівського району) Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном (а.с.17).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із вимогами ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Позивач стверджує, що Сертифікат на право на земельну частку пай виданого на ім`я ОСОБА_4 втрачено, що відповідачем не заперечується.

Доказом того, що покійний ОСОБА_4 отримав право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №012789 від 05.05.1996 року, реєстраційний номер 58, площа земельної ділянки - 1,91 умовних кадастрових гектарів, підстава для видачі сертифіката: розпорядження Голови Жидачівської РДА від 26.04.1996 р. №294. В другій частині вищезгаданого документа 29.04.2002 року внесено зміни у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) гр. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.2002 р.№335, площа земельної ділянки - 1,91 умовних кадастрових гектарів, є довідка Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.06.2022 року №97-13-0.95-2523/0/293-22 (а.с.15).

Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Рудянської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право на Ѕ частину земельної частки (паю) на території Рудянської сільської ради, площею 1,91 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №012789 від 05.05.1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №294 від 26.04.1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №58.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя С.І Сливка