Справа № 215/7478/21
Провадження № 2/211/2417/22
17 жовтня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором побутого підряду,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором побутого підряду.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що він уклав спрощений (усний) договір побутового підряду ОСОБА_2 , який зобов`язується у короткий термін (тиждень) виконати за його завданням певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб. Однак, з 25.05.2021р. по 24.07.2021р. ОСОБА_2 мешкав у його дачному будинку де зобов`язався виконував роботи по укладці кахельної плитки, але з виконанням завдання не поспішав.
Зловживаючи його довірою, ОСОБА_2 у продовж двох місяців запрошував сторонніх осіб до його дачного будинку, які відпочивали разом з ним їли його продукти з холодильника, овочі, фрукти з дачної ділянки, але з роботою не квапився.
Таким чином, ОСОБА_2 шляхом обману та зловживанням його довірою, заволодів моїми коштами на суму 20 318,00 грн., а також, здійснив крадіжку болгарки, набору столових ножів, та ложок -чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 КК України шахрайство; а також за ч. 1 ст. 202 КК України за фактичне здійснення ним діяльності, що містить ознаки підприємницької, без проходження передбаченої законодавством процедури реєстрації до отримання свідоцтва про державну реєстрацію, з умислом не платити податку від прибутку. 29.09.2021р. він звернувся до відповідача, за адресою його перебування, з претензією повернути принаймні різницю між сплаченою ним сумою коштів 20 318 грн. та вартістю виконаних робіт на суму 6 180 грн., шляхом підписання боргової розписки не на 14 138 грн., а на 11 000 грн., у відповідь почув від його співмешканки (громадянки Катерини) зухвалу, з нецензурною лайкою відмову.
Відповідач жодним чином на йогою претензію - не відреагував, чим ухилився від вирішення спору. (Копія боргової розписки у додатку №3 від 06.11.2021р.).
05.10.2021р. він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідно до статті 190 Кримінального кодексу України, а саме: зловживання довірою (шахрайство), та заволодіння чужим майном шляхом обману; а також за ч. 1 ст. 202 КК України за фактичне здійснення ним діяльності, що містить ознаки підприємницької, без проходження передбаченої законодавством процедури реєстрації до отримання свідоцтва про державну реєстрацію, з умислом не платити податку від прибутку. (Копія заяви до поліції у додатку №4 від 06.11.2021р.).
Фактично між ним, як споживачем, та відповідачем 25.05.2021р., як виконавцем, відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України було укладено оплатний спрощений (усний) договір побутового підряду, про надання послуг з визначенням строку по укладці кахельної плитки у дачному будинку.
Відповідач, отримав від нього наступні суми: готівкою 25.05.2021р. 100 грн., платіжне доручення від 25.05.2021р. 2000 (дві тисячі гривень); готівкою три тисячі гривень 02.06.2021р. (на придбання перфоратора, набору бурів і зубил, міксера для штукатурних робіт, окуляр захисних), готівкою 04.06.2021р. 50 грн., платіжне доручення від 04.06.2021р. 500 (п`ятсот гривень); платіжне доручення від 15.06.2021р. 2000 (дві тисячі гривень); платіжне доручення від 25.06.2021р. 2000 (дві тисячі гривень); платіжне доручення від 04.07.2021р. 500 (п`ятсот гривень); платіжне доручення від 05.07.2021р. 500 (п`ятсот гривень); платіжне доручення від 08.07.2021р. 1000 (тисячу гривень); платіжка № 6 від 15.07.2021р. 1268 (одна тисяча двісті шістдесят вісім гривень); платіжне доручення від 20.07.2021р. (двісті гривень); платіжне доручення від 24.07.2021р. (дві тисячі триста гривень), готівкою п`ять тисяч гривень 24.07.2021р. Всього: 20 418 грн. (двадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень).
Він неодноразово звертався до відповідача повернути меншу суму між сплаченою
ним сумою коштів та вартістю виконаних робіт, що дорівнює сумі 11 000 грн. Проте відповідач на його прохання ніяк не реагував, зустрічі ним уникав, на телефонні дзвінки не відповідав.
Ухвалою від 22.04.2022 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав.
Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 837 ЦК України - за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Так у ч. 1 ст. 843 ЦК України зазначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 844 ЦК України - ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.
Згідно із ст. 853 ЦК України - замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідно до ч. З ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист плав споживачів.
Згідно із ч. 2 ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним сплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.
Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Захист прав споживачів гарантує Основний Закон України, проголошуючи у 42 статті, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
В преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закону регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, а споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника .
Право споживача на належну якість продукції встановлено статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів», яка покладає на продавця обов`язок передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
У зв`язку з викладеним поведінка позивача, коли він не отримав продукції(послуг) неналежної якості, а відповідач не вчинив дій з забезпечення дотримання права позивача як споживача, правомірною є вимога про розірвання договору.
Право позивача відмовитися від договору за наведених обставин внормоване законодавством про захист прав споживачів (ст. 10 Закону).
Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623).
За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.
Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Закон України «Про захист прав споживачів» не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю.
Вказана справа стосується спірних правовідносин, які виникли з договору про виконання робіт, тобто за умови дії норм матеріального права, а саме ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».
Виходячи з положень ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення договору, суд враховує, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст. 16 та 23 ЦК України і ст. 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Саме до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в Постанові ВП ВС від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц.
Суд вважає достатньою компенсацією спричиненої моральної шкоди на суму 2000 гривень, в іншій частині позивні вимоги є надмірними.
Відповідно до норми ст. 141 ЦПК України, судовий збір, пільги щодо сплати якого має позивач, належить стягнути з відповідача у доход держави.
Керуючись ст. 82, 89, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором побутого підряду - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 17 жовтня 2022 року.
Суддя: Н. О. Сарат