Справа № 369/6072/20
Провадження № 2/369/381/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі судових засідань Мазурик Д.С., Бугайовій М.В.,

Житар А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 6 в приміщенні Києво - Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивачка звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 21 березня 2020 року її син, ОСОБА_8 , їхав в автомобілі HONDA CRV, д.н.з НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності, по трасі Київ-Одеса з міста Києва в нарямку м.Васильків. В 16 годин 17 хвилин на двадцять третьому кілометрі траси Київ-Одеса невідома особа, керуючи автомобілем AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 допустила зіткнення з автомобілем позивача, вдаривши в задню частину автомобіля, після чого, водій автомобіля AUDІ A 6 покинув місце ДТП.

Працівниками поліції було знайдено автомобіль AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 , але в автомобілі нікого не було, задні номери були знято, сам автомобіль пошкоджено.

Згідно рапорту працівника патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області від 09.04.2020, власником автомобіля AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , який повідомив працівників поліції про продаж автомобіля громодянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зазначає, що внаслідок ДТП, майну позивача було заподіяно шкоду в сумі 287 344,05 грн. від джерела підвищеної небезпеки, яким є автомобіль AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 .

Просить стягнути з відповідача шкоду завдану майну позивача, внаслідок ДТП 21.03.2020 року, в сумі 287 344,05 грн. та судові витрати в розмірі 34 293,84 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

15 вересня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами зазначає, що автомобіль AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 був проданий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. від 09.12.2016р. Зазначає, що 21.03.2020 року автомобіль AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 було викрадено. За даним фактом Києво-Святошинським ВП ГУНП в Київській області порушено кримінальне провадження. Зазначає, що оскільки на момент ДТП автомобіль був викрадений, відповідальність за спричинену шкоду позивачу в будь-якому разі зобов`язана нести особа, яка викрала автомобіль, а тому пред`явлення позову до нього є безпідставним. Просив відмовити в задоволені позовних вимог.

25 листопада 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення у справі співвідповідача ОСОБА_7 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11. 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залучення у справі співвідповідачем ОСОБА_7 було залишено без задоволення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11. 2021 року ОСОБА_7 було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2022 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

01.11.2022 року надійшли пояснення від третьої особи ОСОБА_7 . Зазначає, що він придбав у громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 автомобіль AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 . На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль перебував під його керуванням і таким чином він є особою, яка завдала матеріальної шкоди позивачу.

У судове засідання 02.11.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник позивача адвокат Кривша Ярослав Анатолійович подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника. Позов підтримав та просив суд задовольнити.

Представник відповідача адвокат Сиротенко Олександр Володимирович направив до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд дослідивши усі письмові докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 21 березня 2020 року, ОСОБА_8 , керував автомобілем HONDA CRV, д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на праві власності. В 16 годин 17 хвилин на двадцять третьому кілометрі траси Київ-Одеса невідома особа, керуючи автомобілем AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення з автомобілем позивача, вдаривши в задню частину автомобіля, після чого водій автомобіля AUDІ A 6 покинув місце ДТП.

Згідно рапорту працівника патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області від 09.04.2020, власником автомобіля AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб AUDІ A 6, д.н.з. НОМЕР_2 було передано ОСОБА_2 громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. від 09.12.2016р.

Відповідно до положень п. 1.12. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 18, 33, 48, 51, 60, 81, 143, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України; ст..ст. 1187, 1166, 1188 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - залишити без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.В. Дубас