Справа № 452/1956/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2022 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за відсутністю сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 20 липня 2022 року звернувся в суд із позовом, який уточнений 05 серпня 2022 в порядку 49 ЦПК України, до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданного на імя ОСОБА_3 , та визнання права власності на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя батькові належало право на земельну частку (пай) розміром 1,63 ум.кад.га, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ-14 № 046472769, виданого ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997 № 267, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді № 895 від 25.05.1997.

На час його смерті разом з ним в житловому будинку в с. Подгірці Самбірського району Львівської області проживали: дружина ОСОБА_4 та їх дочка ОСОБА_2 , які успадкували спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , однак не оформили своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Погірці Самбірського району Львівської області померла мати позивача, ОСОБА_4 .

При житті, 26 серпня 2003 року, ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла своєму сину, ОСОБА_1 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 війшло право на земельну частку (пай) розміром 1,89 ум.кад.га, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ-14

№ 046471770, виданого ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997 № 267, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді № 894 від 25.05.1997, а також право на земельну частку (пай) який вона успадкувала після смерті чоловіка.

Нотаріус листом повідомив позивача, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на вище вказані земельні частки (паї), оскільки як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 за життя не виготовили сертифікати на право на земельну частку (пай) нового зразка, а саме в даних сертифікатах не вказана назва колективного сільськогосподарського підприємства та не визначена його вартість.

Позивач просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданного на імя ОСОБА_3 , його батьку, та визнати за позивачем право власності на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом (а.с. 38-41).

Ухвалою суду від 9 серпня 2022 року відкрите провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; витребувано з Рудківської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.44).

За повідомленням Рудьківської державної нотаріальної контори від 14.09.2022 за №538/02-14 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с.57).

21 вересня 2022 року до суду надійшла з Рудьківської державної нотаріальної контори витребувана копія матеріалів спадкової справи. Заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с.57-85).

Ухвалою суду від 4 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду (а.с.88).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не прибув, представник позивача адвокат Бобак О.Б. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили позов задовольнити (а.с.89).

Відповідач Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області подала до суду листа про те, що визнає вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення без їхньої участі (а.с.52).

Відповідачка ОСОБА_2 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю (а.с. 33-36).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Погірцівською сільською радою Самбірського району Львівської області, серія НОМЕР_1 (а.с.15).

З свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_2 , відомо, що ОСОБА_3 , 1927 року народження, та ОСОБА_4 , 1927 року народження, були подружжям (а.с.14).

З довідки, виданої Погірцівським старостинським округом виконавчого комітету Рудківської міської ради № 137 від 29 червня 2022 року відомо, що на час смерті ОСОБА_3 , 1927 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним в житловому будинку в селі Погірці проживали: дружина ОСОБА_4 , 1927 року народження, та дочка, ОСОБА_2 , 1957 року народження (а.с.16).

На підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997 № 267, ОСОБА_3 , був виданий сертифікат серії ЛВ-14 № 046472769 на земельну частку (пай), розміром 1,63 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, на території с. Погірці. Сертифікат зареєстровано 24 травня 1997 року у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 895 (а.с.20).

Згідно Витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді вказаний сертифікат, дійсно, був виданий на ім`я « ОСОБА_3 » (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Погірці Самбірського району Львівської області померла мати позивача, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області 10.12.2015, серія НОМЕР_3 (а.с.8).

При житті, 26 серпня 2003 року, ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла своєму сину, ОСОБА_1 (а.с.12).

З довідки виданої Погірцівським старостинським округом виконавчого комітету Рудківської міської ради № 138 від 29.06.2022 відомо, що на час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з нею в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживав її син, позивач по справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

З свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 , відомо, що батьками ОСОБА_1 були: мати - ОСОБА_4 , батько ОСОБА_3 (а.с.13).

На підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997 № 267, ОСОБА_4 , був виданий сертифікат серії ЛВ-14 № 046471770 на земельну частку (пай), розміром 1,89 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, на території с. Погірці. Сертифікат зареєстровано 24 травня 1997 року у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 894 (а.с.18).

Згідно Витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді вказаний сертифікат, дійсно, був виданий на ім`я ОСОБА_4 (а.с.19).

Згідно спадкової справи № 109/2016, що заведена після смерті ОСОБА_4 вбачається, що позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом 26.04.2016 року (а.с.60). До складу спадщини війшло наступне майно: житловий будинок, земельні частки (паї), майновий пай.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.63 зворот).

Відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщинини на користь брата ОСОБА_1 , як після смерті батька, так і після смерті матері, що підтверджується її заявами (а.с.69,70).

Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері, а саме на житловий будинок 29.08.2016 року (а.с.78 зворот).

Листом від 03 серпня 2021 року №559 державний нотаріус Рудківської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказані земельні частки (паї) (а.с.7).

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Аналіз наданих позивачем доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі ОСОБА_3 сертифікату серії ЛВ-14 № 046472769 на земельну частку (пай), розміром 1,63 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, на території с. Погірці, було допущено помилку в написанні по імені власника, невірно зазначено « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_5 ».

За встановлених обставин, встановлення факту належності сертифікату померлому ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав позивача; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Позивач наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в даний документ.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що необхідно встановити факт що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ-14 № 046472769, на земельну частку (пай), розміром 1,63 ум.кад.га у КСГП «Погірцівське», виданого на ім`я ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997, №267, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді № 895 від 25.05.1997.

За загальними положеннями спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частини 3 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено судом, позивач та ОСОБА_4 є рідними матір`ю та сином, що підтверджується наданими позивачем копією свідоцтва про його народження.

Суд вважає, що належними та допустимими доказами по справі доведено, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 109/2016.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_4 , як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 за життя не виготовили сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка, а саме в даних сертифікатах не вказана назва колективного сільськогосподарського підприємства та не визначена його вартість, крім того ОСОБА_4 , не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином на теперішній час позивач позбавлений права на спадщину та в позасудовому порядку не має можливості вирішити це питання.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

Судом не встановлені обставини, які б в даному випадку обґрунтовували втручання держави у право власності на спадкове майно ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 992 грн. 40 коп., 496,20 грн. (а.с. 7,42).

Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати.

Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність (ст. 13 ЦПК України), понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ-14 № 046472769, на земельну частку (пай), розміром 1,63 ум.кад.га у КСГП «Погірцівське», виданого на ім`я ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997, №267, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді № 895 від 25.05.1997.

Визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай), розміром 1,89 ум.кад.га, згідно сертифікату на земельну частку (пай), серія ЛВ-14 № 046471770 виданого ОСОБА_4 , на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997, № 267, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді № 894 від 25.05.1997, та право на земельну частку (пай) розміром 1,63 ум.кад.га, згідно сертифікату на земельну частку (пай), серія ЛВ-14 № 046472769, виданого ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21.04.1997, № 267, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Погірцівській сільській раді № 895 від 25.05.1997, в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області, місце знаходження: Львівська область, Самбірський район, м. Рудки, пл. Відродження, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04056291.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Судове рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Суддя