РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Корнійчук К.О.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся в суд з цим позовом, в якому просив визнати недостовірною та такою, що порушує права позивачів на повагу до їх гідності, честі та недоторканості ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_6 з 06.10.2020 по 12.10.2020 на курсуючому транспортному засобі, на якому перевозився рекламний щит (бігборд, банер) з інформацію щодо кандидатів у депутати Жмеринської міської ради, а також у розповсюдженому друкованому агітаційному матеріалі від політичної партії «Громадянська позиція ОСОБА_7 », що був виготовлений ТОВ «ТВОРИ», відповідальним за друк та замовником якого значиться ОСОБА_6 , тираж 1000 примірників; зобов`язати ОСОБА_6 спростувати поширену відносно позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 недостовірну інформацію, шляхом замовлення строком на 10 днів, з дня набрання рішенням законної сили, курсування транспортного засобу по місту Жмеринка, на якому буде перевозитися рекламний щит (бігборд, банер) політичної партії «Громадянська позиція ОСОБА_7 », з інформацією-спростуванням, наступного змісту: «З 06.10.2020 по 12.10.2020 за моїм, ОСОБА_6 , замовленням, по місту Жмеринка курсував транспортний засіб на якому був розміщений рекламний банер, на якому було опубліковано інформацію щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій були зазначені недостовірні та неправдиві відомості відносно даних осіб», використавши на рекламному банері фотографії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 20 000 грн. та понесені ними документально підтверджені судові витрати в розмірі 5942,80 грн.

Стислий виклад позиції позивачів.

Позивачі працюють у м. Жмеринка на різних посадах, проте усі на час звернення з позовом до суду являлись кандидатами в депутати Жмеринської міської ради на місцевих виборах. Усі вони характеризуються виключно позитивно як за місцем роботи так і за місцем свого проживання.

06.10.2020 одному з позивачів ОСОБА_2 зателефонував товариш та повідомив, що по місту Жмеринка курсує транспортний засіб з рекламним щитом на якому розміщенні особисті фото позивачів з недостовірною інформацією, яка принижує їх честь та гідність. В зв`язку з цим позивач ОСОБА_2 зателефонував на спецлінію 102 та повідомив працівників полії про вчинення правопорушення виборчого законодавства. Того ж дня на офіційній сторінці ГУНП у Вінницькій області було опубліковано інформацію про притягнення до відповідальності порушника виборчого законодавства.

Замовником та відповідальним за здійснення відповідної акції по курсуванню територією міста Жмеринка транспортного засобу з вищевказаним банером виступив кандидат на посаду міського голови ОСОБА_6 , що особисто ним було визнано на місці зупинки транспортного засобу та вбачається з відповідних відеозаписів (звернень) до громади, опублікованих в соціальній мережі «Facebook», у яких відповідач називає позивачів «бандитами», «криміналітетом», тощо. Даний транспортний засіб з банером та відеозапис з всесвітньої мережі «Інтернет» бачила велика кількість мешканців та гостей міста Жмеринки, а також незліченна кількість користувачів соціальної мережі «Facebook». Транспортний засіб курсував містом з 06.10.2020 до дня подання позовної заяви до суду.

Наступного дня відповідач продовжуючи свою діяльність направлену на розповсюдження образливої інформації відносно позивачів, через працівників свого передвиборчного штабу (чи найманих працівників) почав розповсюджувати по м. Жмеринка друкований агітаційний матеріал від політичної партії «Громадянська позиція ОСОБА_7 », що був виготовлений ТОВ «Твори», відповідальним за друк та замовником якого значиться ОСОБА_6 , відповідно до якого відносно кожного з позивачів наводиться недостовірна інформація, яка фактично є повторенням написів, що були розміщені на рекламному банері, який перевозив транспортний засіб містом 06.10.2020, проте з більш детальним викладом інформації, яка створює в очах виборців та простих громадян негативний «портрет» учасникам передвиборчих перегонів, порушує їх честь, гідність та ділову репутацію. Так, відносно ОСОБА_2 зазначено: «кримінальна справа, щодо неправомірної вигоди у великих розмірах з реконструкції басейну (справа досі триває)», «розводити людей на довіру», «вивезення людини до лісу, побиття та знущання», «фінансування тітушок, які приймали участь в побитті активістів під стінами міської ради», «крадіжки на мільйони гривень», «проведення махінацій та оборудок з закупівлею дров`яних котлів, які перевищують ціни в два рази та махінації з тендерами (управління освіти) ремонт шкіл та харчування». Відносно ОСОБА_3 зазначено: «молоде дарування», «самий високий тариф на воду», «заборгованість по зарплатам працівникам водоканалу», «вкрав на встановленні сонячної електростанції 270000 грн», «недобудований будинок за 50000 доларів США», «з таким прізвищем йому на зону ну ніяк не можна». Відносно ОСОБА_4 зазначено: «завдяки матері процвітала підпільна торгівля самогоном», «кримінальна справа 296/4, грубе хуліганство з застосуванням зброї (стрілянина в кафе Паб)», «організація тітушок і бригад на рейдерські захоплення», «куплений диплом і посада за 20 000 доларів США», «нанесення тілесних ушкоджень Багрію Вадиму», «побоїще в міській раді», «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ст. 130». Відносно ОСОБА_5 зазначено: «від кришування таксистів до вбивства людини», «вбивство Солов`я», «рекет», «побиття», «зґвалтування», «катування», «грабежі», «психічно хворий», «вживання наркотиків (травки)», «нераціональне витрачання бюджету (завищена зарплатня)», «причетність до побиття активісток», «побоїще в міській раді».

Так, відносно кожного з позивачів зазначено недостовірну інформацію, яка не відповідає дійсності, адже жодних дій, вказаних та поширених відповідачем позивачі не вчиняли. Дана інформація поширювана відповідачем щодо позивачів має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ними загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві та принципів етики і моралі та такою, що на переконання позивачів порушує їх немайнові права, не є оціночним судженням та є фактичним твердженням, тому обов`язок її доказування покладається на відповідача. Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку позивачів в очах оточуючих, порушивши їх честь, гідність та ділову репутацію.

Внаслідок дій відповідача у позивачів погіршився стан здоров`я, дії відповідача (розповсюдження недостовірної інформації) вплинуло на їх повсякденне життя, їх психологічний стан, в зв`язку з чим позивачі відчувають сильні моральні страждання і нервовий стрес.

18.12.2020 на адресу суду від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній просив позовні вимоги задовольнити повністю з підстав того, що численні роздруківки з всесвітньої мережі «Інтренет» та сайтів, інших соціальних мереж, на які посилається відповідач у відзиві, не є достовірним джерелом інформації, відповідно, відповідач перед тим як поширювати дану інформацію повинен був її перевірити.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Стислий виклад заперечень відповідача.

04.12.2020 від відповідача ОСОБА_6 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю з підстав того, що інформація про позивачів знаходиться у вільному користуванні з необмеженим доступом для будь-якої аудиторії, відповідно автором викладеної інформації позивач не являється та не розуміє чому саме до нього позивачів звернулись з позовом. На його думку належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта. Крім того, провадження у справі відносно нього з приводу порушення ведення передвиборчої агітації в жовтні 2020 року було закрито. Разом з тим, позивачі є публічними особами, оскільки являються кандидатами в депутати та обіймають відповідні посади, а тому зважаючи на кількість населення міста позивачі перебувають в епіцентрі подій майже щодня, на підтвердження чого надав до відзиву копії публікацій з засобів масової інформації та соціальних мереж.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

27.10.2020 ухвалою суду у справі призначено підготовче засідання на 08.12.2020.

04.12.2020 надійшов відзив на позовну заяву.

08.12.2020 справа знята з розгляду у зв`язку з відпусткою судді, в подальшому призначена до розгляду на 09.02.2021.

18.12.2020 надійшла відповідь на відзив.

09.02.2021 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. В подальшому справа призначена до розгляду на 31.03.2021.

31.03.2021 від представника позивачів надійшло повідомлення про смерть позивача ОСОБА_8 та клопотання про закриття провадження у справі відносно останнього у зв`язку зі смертю.

31.03.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про зобов`язання позивачів у відповідності до ст. 93 ЦПК України надати відповіді на поставлені позивачем запитання. Ухвалою суду провадження відносно ОСОБА_8 закрито у зв`язку зі смертю. Клопотання про зобов`язання позивачів надати відповіді на питання задоволено. У справі оголошено перерву до 26.05.2021.

26.05.2021 справа знята з розгляду у зв`язку з навчанням судді. В подальшому справа призначена до розгляду на 14.07.2021.

14.07.2021 представником позивачів надано заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо відмови у наданні відповідей, відповідно до положень ч. 6 ст. 93 ЦПК України.

14.07.2021 розгляд справи відкладено на 01.10.2021.

30.09.2021 надійшло клопотання представника відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи та витребування доказів.

01.10.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 18.11.2021.

18.11.2021 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій справі. В подальшому справа призначена до розгляду на 18.01.2022.

18.01.2022, 17.03.2022, 11.05.2022, 08.06.2022 та 07.07.2020 розгляд справи відкладено за клопотаннями учасників процесу. В останнє розгляд справи відкладено на 29.09.2022.

08.06.2022 представник відповідача ОСОБА_9 належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. 07.06.2022 за допомогою електронної пошти подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у добровільній (волонтерській) допомозі ЗСУ та ТрО по регіонах держави. Жодних доказів, які підтверджують поважність неявки представника відповідача в судове засідання до заяви додано не було. Також вищевказана заява належним чином не підписана (відсутній кваліфікований електронний підпис). Тому неявка представника відповідача 08.06.2022 в судове засідання була визнана судом неповажною, але розгляд справи відкладено.

07.07.2022 представник відповідача Корченюк Р.В. належними чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився. 06.07.2022 за допомогою електронної пошти подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою, проте вищевказана заява, відповідно до акта наявного в матеріалах справи належним чином не підписана (відсутній кваліфікований електронний підпис). Жодних доказів, які підтверджують поважність неявки представника відповідача в судове засідання до заяви додано не було. Тому неявка представника відповідача 07.07.2022 в судове засідання була визнана судом неповажною. Суд розпочав розгляд справи по суті, однак не закінчив в цей день та оголосив у справі перерву до 28.09.2022.

28.09.2022 представник відповідача Корченюк Р.В. належними чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився. В цей же день за допомогою електронної пошти подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у добровільній (волонтерській) допомозі ЗСУ та ТрО по регіонах держави. Жодних доказів, які підтверджують поважність неявки представника відповідача в судове засідання до заяви додано не було. Також вищевказана заява належним чином не підписана (відсутній кваліфікований електронний підпис). Тому неявка представника відповідача 08.06.2022 в судове засідання була визнана судом неповажною, а розгляд справи продовжено у його відсутність.

Також відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явився без повідомлення причин.

Суд, за погодженням з представником позивача, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України провів розгляд справи у відсутність відповідача та представника відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до характеристики з місця роботи ОСОБА_10 працює директором міського комунального підприємства «Енергоресурс» з жовтня 2012 року, за місцем роботи характеризується позитивно. Також позитивно характеризується і за місцем проживання (т.1 а.с.27, 28).

Позивач ОСОБА_3 відповідно до характеристик з місця роботи де працює на посаді директора КП «Жмеринкаводоканал» та за місцем проживається характеризується позитивно (т.1 а.с.31-32).

Позивач ОСОБА_4 відповідно до характеристик з місця роботи де перебуває на посаді начальника Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) характеризується позитивно. Аналогічна характеристика надана ОСОБА_4 за місцем проживання (т.1 а.с.35-37).

Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_5 займає посаду керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради, де зарекомендував себе з позитивної сторони (т. 1 а.с.39). Позитивно характеризується і за місцем проживання (т.1 а.с.39-40).

Відповідно до роздруківки фото доданих до матеріалів справи зафіксовано автомобіль з інформаційним банером на якому зображені, в тому числі позивачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 з інформацією про кожного напроти фото (т.1 а.с.41-43).

Згідно скріншоту з особистої сторінки ОСОБА_6 з соціальних мереж та відео доданого до матеріалів справи, останній записує відео та фотографується біля автомобіля з розміщеним на ньому банером, на якому зображені фото позивачів та міститься напис: «Не допустимо криміналітет у владу», дане відео опубліковано на особистій сторінці відповідача в соціальній мережі «Facebook» (т.1 а.с.44-51). На сторінці містяться відомості про кількість уподобань (переглядів) даного відео.

Відповідно до друкованого видання під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тираж якої становить 1000 прим., видання ТОВ «ТВОРИ», замовник та відповідальний за друк ОСОБА_6 , в ньому міститься фото позивачів та напис: «До влади в Жмеринській ОТГ рветься криміналітет». Також у даному виданні міститься детальна інформація про кожного з позивачів, з вживанням зокрема наступних термінів Так, відносно ОСОБА_2 зазначено: «кримінальна справа, щодо неправомірної вигоди у великих розмірах з реконструкції басейну (справа досі триває)», «розводити людей на довіру», «вивезення людини до лісу, побиття та знущання», «фінансування тітушок, які приймали участь в побитті активістів під стінами міської ради», «крадіжки на мільйони гривень», «проведення махінацій та оборудок з закупівлею дров`яних котлів, які перевищують ціни в два рази та махінації з тендерами (управління освіти) ремонт шкіл та харчування». Відносно ОСОБА_3 зазначено: «молоде дарування», «самий високий тариф на воду», «заборгованість по зарплатам працівникам водоканалу», «вкрав на встановленні сонячної електростанції 270000 грн», «недобудований будинок за 50000 доларів США», «з таким прізвищем йому на зону ну ніяк не можна». Відносно ОСОБА_4 зазначено: «завдяки матері процвітала підпільна торгівля самогоном», «кримінальна справа 296/4, грубе хуліганство з застосуванням зброї (стрілянина в кафе Паб)», «організація тітушок і бригад на рейдерські захоплення», «куплений диплом і посада за 20 000 доларів США», «нанесення тілесних ушкоджень Багрію Вадиму», «побоїще в міській раді», «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ст. 130». Відносно ОСОБА_5 зазначено: «від кришування таксистів до вбивства людини», «вбивство Солов`я», «рекет», «побиття», «зґвалтування», «катування», «грабежі», «психічно хворий», «вживання наркотиків (травки)», «нераціональне витрачання бюджету (завищена зарплатня)», «причетність до побиття активісток», «побоїще в міській раді» (т.1 а.с.52).

Як вбачається з копій постанов Жмеринського міськрайонного суду від 05.11.2020, 12.11.2020, доданих позивачем до відзиву, справи про адміністративні правопорушення відносно нього спочатку були повернені до Жмеринського ВП ГУНП, потім провадження у справі закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (т.1 а.с.88-95).

На підтвердження фактів, зазначених у відзиві на позовну заяву відповідачем додано роздруківки з всесвітньої мережі «Інтернет», друкованих видань різного роду зокрема: сайтів каналу «VEЖА», «Укрінформ», «33 канал новини», «20 хвилин юа» та відео з мережі «Інтернет» де висвітлено події, які відбувались в м. Жмеринка де фігурують прізвища та імена позивачів та зафіксовано подію, що мала місце 27.02.2020. Також, відповідачем до відзиву були долучені скріншоти з додатків призначених для миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », які не являються офіційним та достовірним джерелом інформації, відповідно дані докази не підтверджують та не спростовують факти, викладені в позовній заяві (т.1 а.с.96-191).

Згідно повідомлення відділу протидії кіберзлочинам у Вінницькій області від 27.03.2020, адресованого ОСОБА_4 , проведеними заходами встановити будь-яку інформацію щодо власників «Телегам-каналу» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не представилось за можливе, оскільки дану інформацію можливо отримати лише при офіційному зверненні до адміністрації додатку «Telegram». Матеріали перевірки направлено за належністю до Жмеринського ВП ГУНП (т.1 а.с.203), звернення ОСОБА_12 щодо притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка використовуючи додаток, призначений для миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм» принижує честь та гідність останнього зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв (т.1 а.с.204).

Відповідно до повідомлення, адресованого ОСОБА_2 , у відповідь на його звернення щодо порушення вимог виборчого законодавства, яке мало місце 06.10.2020 зазначено, що ОСОБА_6 є замовником агітаційної продукції на свою користь як кандидата на посаду голови Жмеринської ОТГ, яку представлено на затриманому автомобілі, дії останнього підпадають під ознаки адміністративного правопорушення (т.1 а.с.205).

Як вбачається з заяв свідків позивачі відмовились на підставі ст. 63 Конституції України давати відповіді на поставлені відповідачем запитання (т.1 а.с.226-229).

Згідно відповідей наданих на адвокатський запит ОСОБА_9 . Жмеринським міськрайонним судом повідомлено, що ОСОБА_5 засуджено 03.06.2014 за ч.2 ст. 126 КК України (наразі у відповідності до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим). Також в провадженні суду знаходилось кримінальне провадження відносно нього. Відносно ОСОБА_2 на розгляді в суді перебувають кримінальні справи, відносно ОСОБА_4 знаходилося кримінальне провадження, яке направлено на розгляд до іншого суду (т.1 а.с.241-243).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Слід зазначити, що статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У свою чергу, ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Згідно із ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом ч. 1- 3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Згідно п. 15 зазначеної постанови, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Пунктом 18 зазначеної постанови передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

З цього випливає, що тягар доказування достовірності негативної інформації про позивачів покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про інформацію» поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації. Інформація може існувати, як в формі фактичних тверджень, так і в формі оціночних суджень. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 30 цього ж Закону, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

За загальним правилом, переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини оціночне судження в образливій формі тільки тоді не тягне за собою відповідальності як за висловлення оціночного судження, коли воно має під собою достатнє фактичне підґрунтя і не є надмірним, з огляду на ситуацію та обставини, за якими відбувалось поширення таких висловлювань ( рішення у справі «Обершлік (Oberschlick) проти Австрії № 2 від 01.07.1997).

За загальновідомим «принцип правового ліктя», свобода однієї людини закінчується там, де починається свобода іншої. За цим принципом людина вільна чинити на власний розсуд та відповідно до свого волевиявлення, однак якщо такі дії будуть виходити за межі правового поля та можуть принести шкоду іншій особі, їх реалізація має бути зупинена. Тобто, кожній людині гарантується реалізація її прав до тих пір, поки ці права не порушують права інших осіб або ж посягають на них. У свою чергу, завдання права полягає саме в тому, щоб свободу усіх ввести в розумні справедливі рамки (обмеження).

Судом були досліджені статті, які містились в агітаційному друкованому засобі масової інформації який був розповсюджені на території міста з тиражем 1000 екземплярів та замовником якого виступав саме відповідач та статті надруковані на інформаційному банері, який був розміщений на автомобілі курсуючому містом в якості передвиборчої агітації відповідача, в яких наголошувалось про причетність кожного з позивачів до кримінальних правопорушень, вчинення ними злочинів, з красномовним заголовком: «До влади в Жмеринській ОТГ рветься криміналітет», «не допустимо криміналітет к владу» водночас, вказані твердження не відтворені ні у друкованому агітаційному засобі, ні в інформаційному банері, розміщеному на автомобілі у тому вигляді, у якому як стверджує відповідач вони були оприлюднені в друкованих засобах масової інформації, також відсутні посилання на вказані першоджерела.

Поширена відповідачем інформація, за своїм характером та змістом, ґрунтується на твердженнях про причетність позивачів до вчинення кримінальних правопорушень, корупційних діянь та здійснення протиправної діяльності та негативні моральні якості кожного з позивачів.

Так, проаналізувавши інформацію, поширену відповідачем, а також характер використаних при її викладенні мовностилістичних засобів, зокрема, відсутність алегорій, сатири, гіпербол тощо, суд дійшов висновку, що вказана інформація подана саме у формі фактичних тверджень (даних) та не може кваліфікуватись як оціночні судження та поширена саме відповідачем, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, на підставі всебічної та повної оцінки доказів у справі суд дійшов висновку, що поширена відповідачем інформація про позивачів є недостовірною, оскільки доказів про вчинення позивачами кримінальних правопорушень, притягнення їх за вироком суду до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, зазначені та поширені відповідачем як у друкованому виданні так і за допомогою рекламного банеру, який курсував містом відповідачем не надано. Тому, суд погоджується з доводами представника позивачів, що поширення інформацією, про спростування якої він просить суд, порушуються немайнові права позивачів на повагу до їх честі та гідності.

Суд вважає, що оскаржувані твердження, формують негативну громадську думку про позивачів, які за місцем роботи та проживання характеризуються виключно позитивно, руйнують репутацію позивачів, які займають керівні посади, при цьому, вони не є підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а тому є такими, що порушують право позивачів на повагу до їх честі, гідності і ділової репутації, розповсюдження такої інформації може створити негативні наслідки для позивачів, поставити під сумнів дотримання ними законодавства України та їх моральних якостей, сформувати думку про те, що позивачі є корупціонерами та злочинцями. Тому, поширена відповідачем інформація складає негативне враження у суспільства про позивачів насамперед як про людей, які своїми вчинками порушують приписи закону та вчинили злочин.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим, суд бере до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278) тощо.

Відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 ЦК України, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок повідомлення викривачем інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» через зовнішні канали повідомлення в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання корупції», має право на відповідь. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У зв`язку з чим, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання поширеної інформації недостовірною і такою, що порушує честь та гідність та ділову репутацію позивачів та зобов`язання відповідача її спростувати в спосіб, аналогічний розповсюдженню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід зазначити про таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснено у п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема у: приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, як про це зазначив Пленум ВСУ в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 3ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині заподіяння моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень, позивачі покликались зокрема на те, що внаслідок поширення відповідачем вказаної інформації в їхньому житті відбулись негативні зміни, емоційні переживання щодо опублікованої інформації, тривога, тимчасова відірваність від активного соціального життя, погане самопочуття, нервозність, дратівливість, почуття образи, приниженої гідності тощо.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи в сукупності вищевказані негативні наслідки, які настали для позивачів внаслідок поширення негативної недостовірної інформації про них відповідачем, характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі, час та зусилля, спрямовані на захист порушеного права, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2000 грн. на користь кожного.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги немайнового характеру задоволені повністю, а майнового частково, лише 10 % від заявленої суми в 20 000 грн., тому на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе покласти на відповідача судові витрати пропорційно задоволеного у відношенні нього позову на суму 1051 гривня щодо кожного з позивачів 840,80 грн. + 210,2 (2102х10%) .

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 11, 12, 13, 19, 141, 76-81, 83, 89, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на повагу до їх гідності, честі та недоторканості ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_6 з 06.10.2020 по 12.10.2020 на курсуючому транспортному засобі, на якому перевозився рекламний щит (бігборд, банер) з інформацію щодо кандидатів у депутати Жмеринської міської ради, а також у розповсюдженому друкованому агітаційному матеріалі від політичної партії «Громадянська позиція ОСОБА_7 », що був виготовлений ТОВ «ТВОРИ», відповідальним за друк та замовником якого значиться ОСОБА_6 , тираж 1000 примірників.

Зобов`язати ОСОБА_6 спростувати поширену відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 недостовірну інформацію, шляхом замовлення строком на 10 днів, з дня набрання рішенням законної сили, курсування транспортного засобу по місту Жмеринка, на якому буде перевозитися рекламний щит (бігборд, банер) політичної партії «Громадянська позиція ОСОБА_7 », з інформацією-спростуванням, наступного змісту:

«З 06.10.2020 по 12.10.2020 за моїм, ОСОБА_6 , замовленням, по місту Жмеринка курсував транспортний засіб на якому був розміщений рекламний банер, на якому було опубліковано інформацію щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій були зазначені недостовірні та неправдиві відомості відносно даних осіб», використавши на рекламному банері фотографії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації на користь ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн., на користь ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн., на користь ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн., на користь ОСОБА_5 в розмірі 2000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, на користь ОСОБА_2 в розмірі 1051 грн., на користь ОСОБА_3 в розмірі 1051 грн., на користь ОСОБА_4 в розмірі 1051 грн., на користь ОСОБА_5 в розмірі 1051 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ); ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ); ОСОБА_5 Реєстраційний (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ); ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 10.10.2022