Справа № 296/6075/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №37570 від 05 листопада 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк заборгованості в розмірі 35 312,49 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є боржником у виконавчому провадженні №67629070, яке відкрито 22.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича, про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства Перший Український міжнародний Банк заборгованості в розмірі 35 312,49 грн. Виконавчим документом у вказаному провадженні є виконавчий напис №37570 від 05.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем.Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Адамовича О.Й. від 09 вересня 2022 року у цивільній справі №296/5751/22 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 05 листопада 2021 року №37570, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" суми в розмірі 35 312,49 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 вересня 2022 року у цивільній справі №296/6075/22 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіду Володимира Олександровича надати на адресу суду належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ним 05 листопада 2021 року був вчинений виконавчий напис №37570.

04 жовтня 2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розподіл (компенсацію) витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до змісту якої останній просить стягнути з Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк на його користь понесені витрати на прорфесійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн 00 коп.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає. Також просить стягнути з відповідача 50 відсотків від суми сплаченого позивачем судового збору.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не подавали. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу третіх осіб за їх місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України. Витребувані ухвалою суду документи не надано.

Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №37570 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк заборгованості за кредитним договором №401 від 13.07.2018 в загальному розмірі 35 312,49 грн.

22 листопада 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису №37570 від 05.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем відкрито виконавче провадження №67629070.

10 грудня 2021 року та 15 грудня 2021 року в межах виконавчого провадження №67629070 приватним виконавцем Лужинецьким П.В. винесено постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №37570 від 05.11.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова).

Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 зазначено, що безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем Акціонерним товариством Перший Український Міжнародний Банк саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. Матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, моменту виникнення заборгованості за кредитом, розрахунку заборгованості, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, тощо, які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом.

Крім того, суд приймає до уваги те, що відповідачем визнано позов.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуваний виконавчий напис №37570 від 05 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк заборгованості за кредитним договором №401 від 13.07.2018 в загальному розмірі 35 312,49 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов задоволенню у цій частині.

Щодо понесених позивачем витрат по сплаті судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до суду до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 496,20 грн (992,40 грн/2).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 496,20 грн (992,40 грн/2).

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 06 вересня 2022 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №9 від 06 вересня 2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 06.09.2022 на суму 6000 грн, № 8 від 14.09.2022 на суму 8500 грн, № 9 від 03.10.2022 на суму 500 грн, та акт надання послуг від 03 жовтня 2022 року за договором про надання правничої допомоги №9 від 06.09.2022.

Згідно п.1.1. вищевказаного договору про надання правничої допомоги від 06.09.2022, адвокат Березенська Ю.О. зобов`язана надати клієнту ОСОБА_1 правничу допомогу у цивільній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.п.1.2, 1.3 договору, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги у порядку та строки обумовлені сторонами.

Підпунктом 1.2 договору передбачено, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень:

- зобов`язується за завданням клієнта надати останньому консультаційні та юридичні послуги, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів;

- звертатися з адвокатськими запитами;

- складати та подавати заяви, звернення, запити, позовні заяви, пояснення, клопотання, скарги, та інші докменти правничого та процесуального характеру;

- здійснювати представництво і захист прав та охоронюваних законом інтересів клієнта під час розгляду справ у судах України, незалежно від їх юрисдикції та інстанційності, з усім обсягом процесуальних прав сторони та/або учасника процесу, без будь - яких обмежень;

- представляти інтереси клієнта у правовідносинах з третіми особами, у тому числі державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форми їх власності та форми господарювання;

- надавати інші види юридичної допомоги, якщо це необхідно для забезпечення виконання доручень клієнта.

Згідно п.п.3.1 п.3 договору, за правничу допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі визначеному додатком №1 до цього Договору. Розмір гонорару може бути змінений за попередньою домовленістю сторін.

Відповідно до акту надання послуг від 03 жовтня 2022 року за договором про надання правничої допомоги №9 від 06.09.2022, загальна вартість наданих ОСОБА_1 адвокатом Березенською Ю.О. послуг станом на 03.10.2022 склала 15 000,00 грн, з яких: консультація з питань визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та процедури зупинення виконавчих дій - 2 000,00 грн; підготовка заяви про забезпечення позову - 4 000,00 грн; підготовка та подання заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - 6 000,00 грн; адвокатський запит про витребування інформації та копій документів - 2 000 грн; заява про скасування постанови приватного виконавця - 500,00 грн; підготовка заяви про розподіл (компенсацію) витрат на професійну правничу допомогу та формування додатків до неї - 500,00 грн.

Представник відповідача в поданій заяві від 21.10.2022 (вх.№ 25985 від 27.10.2022) вказав, що сума, заявлена позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн є надмірною. Просив врахувати, що справа є незначної складності, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви є типовими, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим. Враховуючи наведене, просив зменшити витрати на правничу допомогу до 4000 грн.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) від 05 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 19 Закону №5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведені приписи, заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн як надмірного розміру, відсутність будь-яких доказів на обгрунтування співмірності гонорару (винагороди) адвоката з обсягом наданої правової допомоги та з урахуванням: незначної складності справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження та без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів; обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який не є значним; сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії; - cуд вважає необґрунтованою та такою, що явно виходить за розумні межі, суму заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Керуючись статтями 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк (04070, м.Київ, вул.Андріївська, 4, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (02068, м.Київ, просп.Григоренка, 15, прим.3), приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович (10014, м.Житомир, Бульвар Новий, 5, офіс 2.8) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 05 листопада 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №37570 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк заборгованості за кредитним договором №401 від 13.07.2018 в загальному розмірі 35 312,49 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк на користь ОСОБА_1 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судових витрат по сплаті судового збору, сплачених згідно квитанції №ПН482 від 19 вересня 2022 року.

Стягнути з Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень).

В решті вимог позивача щодо витрат на правничу допомогу відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09 вересня 2022 року у цивільній справі №296/5751/22 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська